Номер провадження: 22-ц/813/3663/22 
Номер справи місцевого суду: 494/561/21
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Дришлюк А. І.
Катеорія: 27

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2022 року                                                        м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Березівського районного суду Одеської області від 09 червня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ: 

12 травня 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03 жовтня 2018 року у розмірі 31704,41 гривень та судового збору у розмірі 2270 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 03 жовтня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 28000 гривень. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. ОСОБА_1 зобов`язувався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 12 квітня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 31704,41 гривень з яких: 24656,53 заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 заборгованість за поточним тілом кредиту; 24656,53 заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 заборгованість за нарахованим відсотками; 7047,88 заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 (а.с.2-6).
09 червня 2021 року рішенням Березівського районного суду Одеської області позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 24656,53 гривень 53 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 1765 гривень 38 копійок (а.с.89-94).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків, представник АТ КБ «ПриватБанк» направила засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Березівського районного суду Одеської області від 09 червня 2021 року. Апелянт пояснює, що до суду першої було подано анкету-заяву, в якій зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений з умовами та правилами банківських послуг та зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Апелянт повідомляє, що судом першої інстанції було визнано належним доказом та прийнято паспорт споживчого кредиту, а у зазначеному паспорті зазначалась інформація щодо процентної ставки, порядку повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, розмір штрафів, а також інформація щодо відсоткової ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Апелянт наголошує, що вказаний паспорт кредиту був підписаний ОСОБА_1 , а отже судом неправомірно відмовлено у стягненні відсотків. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Березівського районного суду Одеської області від 09 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін (а.с.97-100).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Правом закріпленим статтею 360 ЦПК України сторони не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами не було погоджено всі умови кредитування, а особливо розміру процентної ставки за несвоєчасне погашення виниклої заборгованості. В наданій позивачем до суду анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, та відповідно дана анкета не містить також інформації про встановлення відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості у вигляді неустойки (пені та штрафу). Роздруківки із офіційного сайту Банку також не можуть бути належними доказами, оскільки не вбачається, що відповідач був належним чином ознайомлений із зазначеними документами, а саме витягом із умова та правил надання банківських послуг, витяг із тарифів обслуговування. Проте оскільки відповідач користувався наданими грошовими коштами та не погасив повністю заборгованість, позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина 1 статті 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим 03 жовтня 2018 року підписав заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 13).
Згідно довідки, наявної в матеріалах справи, відповідачу було видано банківську картку (а.с. 12).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , 12 грудня 2018 року останньому було встановлений кредитний ліміт у розмірі 5000, грн. Проте зазначений кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: 12 вересня 2019 року - збільшено до 10000,0 грн; 17 жовтня 2019 року - збільшено до 28000,0 грн; 31 грудня 2019 року - зменшено до 27 992,54 грн; 27 квітня 2020 року - зменшено до 24 978,77 грн; 01 жовтня 2020 року - зменшено до 0 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач користувався встановленим кредитним лімітом та частково здійснював погашення виниклої заборгованості, проте на момент звернення позивача до суду із вищезазначеними позовними вимогами, заборгованість погашена відповідачем не була. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося 09 червня 2021 року в приміщенні Березівського районного суду Одеської області підтвердив наявність заборгованості за тілом кредиту, власного розрахунку на адресу суду не надав.
Стосовно доводів апелянта щодо погодження сторонами в повній мірі всіх умов кредитування, шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до умова та правил надання банківських послуг, слід зазначити наступне. Заява-анкета від 03 жовтня 2018 року підписана відповідачем дійсно містить позначку щодо погодження клієнта із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладенні на банківському сайті. Однак позивачем до суду не було надано жодних доказів на підтвердження того, що саме зазначені умови та правила, та тарифи діяли на момент підписання відповідачем зазначеної заяви-анкети. Надані позивачем копії витягів не можуть в даному випадку бути належними доказами, оскільки не містять відомостей щодо дати формування зазначених документів, строку їх дії та відповідно позначки стосовно ознайомлення відповідача з їх змістом. 
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, згідно якої надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. 
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить відомості щодо обслуговування карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD», та відповідно процентні ставки щодо кожної. Проте з матеріалів справи не вбачається, яку саме картку було оформлено ОСОБА_1 та згідно яких тарифів вона обслуговувалася.
Апелянт також стверджує, що паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем є належним доказом в підтвердження погодження сторонами всіх умов кредитування, оскільки містить відомості щодо процентної ставки, розміру штрафів, відсоткову ставку у випадку невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту тощо. Проте у вказаному паспорті кредиту, наданому позивачем, наведена інформації щодо умови кредитування за двома картами - Універсальна та Універсальна GOLD, проте не містить вказівки якого саме типу кредитну карту було оформлено відповідачем та яка процентна ставка повинна нараховуватися. Крім того, в паспорті міститься позначка щодо строку актуальності зазначених відомостей, а саме - з 12.12. по 27.12.2018 року.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо належного ознайомлення відповідача з умовами кредитування, оскільки всі надані докази містять лише узагальнену інформацію щодо умов кредитування та не підтверджують факт ознайомлення та погодження відповідача із їх змістом.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" - Крилової Олени Леонідівни - відхилити.
Рішення Березівського районного суду Одеської області від 09 червня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.
 
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.
 Судді Одеського апеляційного суду                                                     А.І. Дришлюк
 
Р.Д. Громік
 
М.М. Драгомерецький

16.03.2022 року                                                                 м. Одеса