ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 лютого 2022 року           справа №200/13710/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні  апеляційну скаргу представника позивача Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1   на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р.  у справі № 200/13710/21 (головуючий І інстанції суддя Загацька Т.В.) за позовом  ОСОБА_1   до   Військової частини НОМЕР_1  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

                                               ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.10.2021 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463, 15 грн. за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно в сумі 66803, 28 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати  Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення (а.с. 1-7). 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі № 200/13710/21 закрито провадження (а.с. 36-38).
Представник позивача, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті заявлених вимог у зв`язку  з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у справі № 200/9252/20-а і справі № 200/13710/21 не тотожні  позовні вимоги. У зв`язку з цим вказує на відсутність рішень про закриття провадження у справі між сторонами цієї справи про той самий предмет  і з тих самих  підстав. Отже, норма п. 4 ч. 1 ст. 238 на підставі якої суд закрив провадження у справі, не підлягає застосуванню. 
За правилами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 17-18).
ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 03 жовтня 2017 року (а.с. 19).
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2019 року № 156 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 , заступника командира бойової машини-навідника-оператора 1 механізованого відділення 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26 травня 2019 року № 119-РС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 30 травня 2019 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а продовольчого забезпечення з 31 травня 2019 року. Вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до Добропільського ОМВК Донецької області для постановлення на військовій облік (а.с.16).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 200/9252/20-а позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 31.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008, а в період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - березень 2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 31.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008, а в період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - березень 2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРОПУ НОМЕР_5 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРОПУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 31.07.2016 року по 30.05.2019 року.
В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення суду від 02.02.2021 року набрало законної сили 14 травня 2021 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2021 року.
Судом встановлено, що на виконання рішень суду від 11.12.2020 року у справі № 200/9321/20-а та від 02.02.2021 року у справі № 200/9252/20-а відповідачем виплачено компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки в розмірі 14782,99 грн. 23 червня 2021 року, та відповідно проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 року по 30.05.2019 року в розмірі 64982,45 грн. 19 серпня 2021 року, що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача (а.с. 14).
Позивач вважає, що відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” не виплачено на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15 грн. в місяць, а виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення в загальній сумі 612,31 грн. та за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 не було виплачено позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 66803,28 грн. Тому, останній звернувся до суду.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За приписами п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 200/9252/20-а, що розглянув Донецький окружний адміністративний суд (рішення від 02.02.2021), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відтак є підстави для закриття провадження у справі.
Суд апеляційної інстанції з таким висновком не згоден з огляду на наступне.
Позовними вимогами позивача у цій справі є:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно в сумі 66803 гривні 28 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 1-13). 
Позовними вимогами позивача у справі № 200/9252/20-а було:
- визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 31.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008, а в період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - березень 2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язання нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 31.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008, а в період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - березень 2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078
Таким чином, позовні вимоги у справі № 200/9252/20-а  та  справі № 200/13710/21 не є тотожними.
Колегія суддів зазначає, що  суд першої інстанції не  скористався можливістю залишити позовну заяву без руху і зобов`язати  уточнити предмет і підстави позову у справі №  200/13710/21,  щоб мати можливість порівняти позовні вимоги з вимогами у справі № 200/9252/20-а, а відразу закрив провадження  у справі.
Посилання суду першої інстанції на  постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 у справі № 440/1810/19  колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки обставини справи не є тотожними. 
З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла  висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 240, 308, 311, 320, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 200/13710/21 - задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 200/13710/21 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Повне судове рішення складено 23 лютого 2022 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий    суддя                                                                        Г.М. Міронова                                                                    

Судді                                                                                                   І.В. Геращенко   

                                                                                                         Е.Г. Казначеєв