П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/15121/21	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді -	Кравченка К.В.,	
судді -	Джабурія О.В.,	
судді -	Ступакової І.Г.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката В.Єрмолатіна в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, Державного бюро розслідувань, директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Титор Дмитра Павловича, територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про визнання протиправними дії, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В серпні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов, підписаний адвокатом В.Єрмолатіним в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, Державного бюро розслідувань, директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Титор Дмитра Павловича, територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, в якому були викладені наступні позовні вимоги: 
1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 року №373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
2. Визнати незаконним пункт 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 року №373;
3. Зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 року №373;
4. Визнати протиправною бездiяльнiсть директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича по вiдмовi у наданні публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 15 серпня 2021 року про надання копії розпорядчого акту про призначення на посаду заступника директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_2.;
5. Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у мiстi Миколаєві надати копію розпорядчого акту про призначення на посаду заступника директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_2 .
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач протиправно відніс до службової інформації інформацію щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо), а запитувана позивачем інформація відноситься до публічної з вільним доступом, і тому має бути надана позивачу. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року позовну заяву залишено без розгляду в частині таких позовних вимог: 
- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 року №373 щодо віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо); 
- визнання незаконним пункту 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 року №373; 
- зобов`язання Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 року №373.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, обставини. які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом полягають в тому, що 15.08.2021 року позивач звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з запитом на інформацію, у якому просив надати на адресу електронної пошти та на домашню адресу поштовим відправленням копію розпорядчого акту про призначення на посаду заступника директора ТУ ДБР у місті Миколаєві ОСОБА_2.
Листом від 20.08.2021 року №Т-2862/ЗПІ/16-01-16/21 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві повідомило позивача, що відповідно до Переліків відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затверджених наказами Державного бюро розслідувань від 20.08.2020 року №434 та від 29.06.2021 №373, відомості щодо проходження служби особами рядового i начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо) становлять інформацію з обмеженим доступом. Директори та заступники директорів територіальних управлінь Державного бюро розслідувань є особами рядового і начальницького складу. Таким чином, наказ про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника директора ТУ ДБР у м. Миколаєві є документом з обмеженим доступом, тому надати копію зазначеного наказу не являється можливим.
Не погоджуючись з правомірністю такої відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні даного спору суд першої інстанції вірно визначив обсяг нормативно-правового регулювання, яке підлягає застосуванню у даній справі, і яке полягає в наступному. 
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» закріплено право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до ч.2. ст.6 цього Закону, право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Стаття 20 Закону України «Про інформацію» поділяє за порядком доступу інформацію на відкриту та інформацію з обмеженим доступом, та визначає, що будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Статтею 21 Закону України «Про інформацію» встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація, а також передбачено наступне: 
- конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом (ч.2);
- до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості:
1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту;
2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей;
3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення;
4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів;
5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб;
5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону;
6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.4).
Статтею 29 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 року (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Згідно статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Статтею 13 Закону №2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
У відповідності до ч.1 ст.20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно ст.22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, зокрема, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону.
Статтею 6 Закону №2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.
Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім випадків, визначених зазначеним Законом.
Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Згідно ст.9 Закону №2939-VI, відповідно до вимог ч.2 ст.6 цього Закону до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф для службового користування. Доступ до таких документів надається відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону.
Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови позивачу у наданні запитуваної інформації, оскільки така інформація віднесена наказом ДБР №373 від 29.06.2021 року до переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що узгоджується з вимогами частини 2 статті 6 Закону №2939-VI, оскільки є допустимими обмеження у наданні інформації щодо старшого та середнього начальницького складу правоохоронного органу з метою захисту їхньої репутації або прав, підтримання авторитету та неупередженості правоохоронного органу.
Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції.
Слід враховувати, що відповідно до ст.1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» (далі - Закон №794-VIII) ДБР є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.
Наказом ДБР №323 від 08.07.2020 року, затверджено Перелік посад у територіальних управліннях ДБР, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами.
Таким чином, на реалізацію наказу ДБР були виведені зі штатних розписів територіальних управлінь ДБР посади державної служби та введено нові посади старшого та середнього начальницького складу правоохоронного органу.
Наказом ДБР №373 від 29.06.2021 року затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, згідно з п.1.3 якого, відомості щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу ДБР (призначення, переведення, звільнення, тощо) віднесено до службової інформації.
Оскільки, як вже було зазначено вище, запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1- 3 частини 2 статі 6 Закону України №2939-VI, що є трискладовим тестом, через який проходить публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою, то для вирішення даного спору суду необхідно з`ясувати, чи узгоджується із положеннями частини 2 статі 6 Закону України №2939-VI віднесення пунктом 1.3 наказу ДБР №373 від 29.06.2021 року відомостей про проходження служби особами рядового і начальницького складу органу ДБР (призначення, переведення, звільнення, тощо) до службової інформації.
Колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що, по-перше - обмеження доступу до таких відомостей відповідає захищеним інтересам конкретних фізичних осіб - осіб рядового та начальницького складу ДБР щодо захисту їхньої службової репутації, а також щодо захисту їх особистого і сімейного життя (персональних даних про них). По-друге - у випадку надання стороннім особам доступу до такої інформації існує можливість завдання істотної шкоди як захищеним інтересам зазначених конкретних фізичних осіб, так і інтересам держави Україна в особі зазначених осіб, яка полягає у можливості маніпулювання відповідними відомостями з метою опосередкованого (через коло рідних та близьких осіб; за допомогою засобів масової інформації тощо) та/або безпосереднього впливу на осіб рядового та начальницького складу ДБР, задля схилення їх до прийняття тих чи інших рішень. По-третє - зазначена вище потенційно-конкретна істотна шкода від надання таких відомостей значною мірою переважає суспільний інтерес в їх отриманні.
Виходячи з цих позицій, колегія суддів вважає цілком допустимим та правомірним віднесення відповідачем відомостей про проходження служби особами рядового і начальницького складу органу ДБР (призначення, переведення, звільнення, тощо) до службової інформації, що, в свою чергу, надавало відповідачу підстави для відмови у задоволенні запиту позивача на інформацію від 15.08.2021 року стосовно заступника директора ТУ ДБР у місті Миколаєві ОСОБА_2
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката В.Єрмолатіна в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Ступакова І.Г.