ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року 
м. Київ
cправа №  922/1320/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:  Краснова   Є.   В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
секретар судового засідання - Брінцова А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 (колегія суддів: Здоровко Л. М., Геза Т. Д., Лакіза В. В.) у справі
за позовом керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до відповідачів: 1)   Харківської державної зооветеринарної академії, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" про визнання недійсними договорів та звільнення ділянок, 
за участю представників:
Офісу Генерального прокурора - Зарудяна Н. О. (прокурор),
позивача-1 - не з`явилися,
позивача-2 - не з`явилися,
відповідача-1 - не з`явилися,
відповідача-2 - Фірсова Н. В. (адвокат)
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської державної зооветеринарної академії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" (далі - ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет") про:
-          визнання недійсними договорів від 25.08.2020 № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та від 25.08.2020 № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці, укладені між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет";
-          зобов`язання ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" звільнити зазначені земельні ділянки.
2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні договори є удаваними правочинами та містять ознаки договорів оренди, оскільки метою договорів є обробіток земельних ділянок, збирання врожаю та його реалізація, а також платне володіння та користування ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" земельними ділянками протягом певного строку.
3.          Позивач зазначає, що зміст укладених правочинів не відповідає вимогам статей 4, 16 Закону України "Про оренду землі" та нормам Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у зв`язку з чим відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 20, 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) такі договори підлягають визнанню недійсними.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4.          Харківською державною зооветеринарною академією на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ХР № 10-00-003076 використовуються земельні ділянки загальною площею 2 062,2 га.
5.           25.08.2020 між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ   "Науковий парк "Агрозоовет" укладено договори № 1/20 з обробітку ґрунту для подальший спільних наукових досліджень та № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці.
6.          Пунктом 1.1. договору № 1/20 встановлено, що сторони за даним договором зобов`язуються здійснити без об`єднання вкладів сторін у рамках чинного законодавства України та відповідно до своїх статутів передпосівний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень за тематикою, затвердженою Вченою радою Академії.
7.          Пунктом 1.2. договору № 1/20 передбачено, що мета договору - з`ясувати вплив різних паратипових і генотипових факторів на результативну ознаку - рівень врожайності та якість продукції.
8.          Згідно з пунктом 2.3. договору № 1/20, сторони в межах договору, керуючись частиною 3 статті 68 Закону України "Про вищу освіту", проводять необхідний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні сторони-1 (Харківської державної зооветеринарної академії).
9.          Відповідно до пункту 3.1. договору № 1/20 обов`язками Харківської державної зооветеринарної академії (сторони-1) є, зокрема, надати ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" (стороні-2) доступ до земельних ділянок загальною площею 1   168   га, які перебувають у постійному користуванні сторони-1 на підставі пункту 2.3. даного договору, для досягнення цілей, передбачених пунктом 1.1. договору.
10.          Предметом договору № 2/20 згідно з пунктом 1.1. договору є дослідження впливу змін клімату та різних технологій обробітку ґрунту та вирощування озимої пшениці на її врожайність та якість.
11.          У пункті 1.2. договору № 2/20 сторони домовилися об`єднати свої зусилля на реалізацію зазначеної мети шляхом розробки методів постановочних дослідів, раціонального застосування наявних технічних і людських ресурсів.
12.          Відповідно до пункту 1.3. договору № 2/20 зміст робіт і терміни виконання визначаються календарним планом, що є частиною договору.
13.          У розділі 2 "Виконання договору" сторони погодили, що виконання цього договору розпочнеться з обґрунтованої методики проведення наукових досліджень, закладки демонстраційних дослідних полів (ділянок), проведення моніторингу фазової динаміки розвитку рослин та їх врожайність.
14.          Згідно з пунктом 2.3. договору № 2/20 сторони в межах договору, керуючись частиною 3 статті 68 Закону України "Про вищу освіту" проводять необхідний обробіток ґрунту та посів озимих культур для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Академії.
15.          У пункті 3.1. договору № 2/20 сторони погодили, що продукція, яка отримана в процесі дослідів, а саме матеріальні та інтелектуальні результати є спільною власністю і розподіляються за згодою сторін.
16.          Пунктами 3.2., 3.3., 3.4. договору № 2/20 визначено, що Академія є розпорядником результатів наукової інформації, яка може бути статистично опрацьована та опублікована в наукових виданнях.
17.          ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" є розпорядником результатів матеріальної продукції (врожаю), отриманого в результаті проведення наукового експерименту при вирощуванні сільськогосподарських культур. Після реалізації продукції ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" проводить з Харківською державною зооветеринарною академією розрахунки, з урахуванням фактичних витрат сторін, здійснених під час виконання договору № 2/20.
18.          Парк має право переробляти сировину (зерно врожаю) на посівний матеріал для харчових та кормових цілей.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
19.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у позові відмовлено. 
20.          Рішення суду мотивовано тим, що у тексті спірних договорів відсутні умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати, відповідальності за її несплату тощо. Сторони в договорах не визначились із питанням щодо передачі земельних ділянок. Тобто договори мають ознаки договорів про спільну діяльність.
21.          Крім того, судом встановлено, що ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" було створено на базі Харківської державної зооветеринарної академії з метою організації господарської та науково-практичної діяльності, в тому числі на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування Харківської державної зооветеринарної академії.
22.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 рішення Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.
Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги
23.          ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати та повернути справу до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду у новому складі колегії суддів.
24.          Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом норм чинного законодавства, зокрема, статті 235 ЦК України, а також відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
25.          Дергачівська окружна прокуратура у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційної інстанції - без змін, наголошуючи на її законності та обґрунтованості.
Позиція Верховного Суду
26.          Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.
27.          Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №   905/1227/17).
28.          Згідно із частиною 1 статті 235 ЦК України удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.
29.          У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
30.          Правова конструкція статті 235 ЦК України передбачає, що сторона, звертаючись до суду із відповідним позовом, має довести: для приховання якого саме правочину вчинено спірний правочин; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.
31.          Статтею 1130 ЦК України визначено поняття договору про спільну діяльність. Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.
32.          Відповідно до частини 2 статті 1131 ЦК України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. 
33.          Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
34.          За змістом положень частин 1, 2 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
35.          Згідно із частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
36.          Відповідно до статті 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
37.          Положеннями частин 1, 8 статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.
38.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову з посиланням на те, що метою оспорюваних договорів є обробіток земельних ділянок, переданих Харківською державною зооветеринарною академією ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет", а також збирання врожаю та його реалізація з метою отримання прибутку з огляду на що сторони цих правочинів під час їх укладання мали намір приховати правовідносини оренди землі, оскільки оренда передбачає фактичну передачу права користування земельною ділянкою на платній основі для здійснення відповідачами підприємницької діяльності (виробництва сільськогосподарської продукції).
39.          Колегія суддів не погоджується з передчасним висновком апеляційного господарського суду про наявність підстав для визнання недійсними спірних договорів як прихованих правочинів оренди землі з огляду на таке.
40.          Предметом договору № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень згідно з пунктом 1.1. договору є здійснення без об`єднання вкладів сторін у рамках чинного законодавства України та відповідно до своїх статутів передпосівного обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень за тематикою , затвердженою Вченою радою Академії.
41.          Відповідно до пункту 1.2. договору № 1/20 метою договору є з`ясування впливу різних паратипових і генотипових факторів на результативну ознаку - рівень врожайності та якість продукції.
42.          Предметом договору № 2/20 від 25.08.2020 року про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці згідно з пунктом 1.1. договору є дослідження впливу змін клімату та різних технологій обробітку ґрунту та вирощування озимої пшениці на її врожайність та якість.
43.          У пункті 1.2. договору № 2/20 сторони домовилися об`єднати свої зусилля для реалізації зазначеної мети шляхом розробки методів постановочних дослідів, раціонального застосування наявних технічних і людських ресурсів.
44.          У розділі 2 "Виконання договору" сторони погодилися, що виконання цього договору розпочнеться з обґрунтованої методики проведення наукових досліджень, закладки демонстраційних дослідних полів (ділянок), проведення моніторингу фазової динаміки розвитку рослин та їх врожайності.
45.          ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" - є юридичною особою, створеною з метою розвитку науково-технічної та інноваційної діяльності у Харківській державній зооветеринарній академії, ефективного та раціонального використання наявного наукового потенціалу, матеріальної бази для комерціалізації результатів наукових досліджень і їх впровадження на вітчизняному та закордонному ринках та отримання прибутку (пункт 1.1. Статуту).
46.          Відповідно до пункту 1.2. Статуту ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" - науковий парк, створюється та діє відповідно до Господарського та Цивільного кодексів України, Законів України "Про наукові парки", "Про господарські товариства", "Про вищу освіту", "Про інвестиційну діяльність", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про інноваційну діяльність", "Про державне регулювання діяльності у сфері трансферу технологій", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в науково-технічній та інноваційних сферах, з урахуванням особливостей, передбачених цим Статутом та Засновницьким договором.
47.          Головними видами діяльності наукового парку є: вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур (основний) (код 01.11); розведення великої рогатої худоби молочних порід (код 01.41), розведення свиней (код 01.46), допоміжна діяльність у рослинництві (код 01.61), допоміжна діяльність у тваринництві (код 01.62), оброблення насіння для відтворення (код 01.64), дослідження й експериментальні обробки у сфері інших природних і технічних наук.
48.          Згідно з пунктом 2 наказу Міністерства освіти і науки України від 21.06.2017 № 899 "Про затвердження переліку пріоритетних напрямів діяльності ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" пріоритетним напрямком діяльності наукового парку є розроблення інноваційної технології вирощування пріоритетних зернових і фужерних культур, злако-бобових сумішок та кормів з них в умовах лісостепу України.
49.          Тобто ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" було створено на базі Академії саме з метою організації господарської та науково-практичної діяльності, в тому числі на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування Академії.
50.          Апеляційною інстанцією надано оцінку спірним договорам без урахування особливого статусу його сторін.
51.          Апеляційною інстанцією не надано оцінку доводам відповідача про те, що договір № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 були укладені з урахуванням вимог статті 68 Закону України "Про вищу освіту" відповідно до якої наукова, науково-технічна та інноваційна діяльність може провадитись закладами вищої освіти, у тому числі через створені ними юридичні особи, предметом діяльності яких є доведення результатів наукової і науково-технічної діяльності закладу вищої освіти до стану інноваційного продукту та його подальша комерціалізація. До виконання наукових і науково-технічних робіт у закладі вищої освіти можуть залучатися науково-педагогічні, наукові і педагогічні працівники, інші працівники закладів вищої освіти, особи, які навчаються у закладі вищої освіти, а також працівники інших організацій. Заклади вищої освіти, зокрема які є засновниками інноваційних структур різних типів (наукові та технологічні парки, бізнес-інкубатори тощо), мають право проводити спільні наукові дослідження, демонстраційні досліди тощо, у тому числі з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні закладів вищої освіти. 
52.          Судом апеляційної інстанції також не проаналізовано те, що у тексті договору № 1/20 та договору №   2/20 повністю відсутні умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати, відповідальності за її несплату тощо, як і не узгоджено питання щодо передачі земельних ділянок.
53.          Судом також не надано оцінки тій обставині, що між відповідачами з 2017 року щорічно укладалися аналогічні договори про спільні наукові дослідження. Спільні досліди, які проводяться, оформлюються у звітах, які затверджуються Вченою радою Академії; що у 2020 року фінансово-господарська діяльність академії, в тому числі договори з науковим парком, перевірялися у ході планової перевірки Північно-Східного офісу Держаудитслужби. В результаті планової перевірки (зустрічної звірки) порушень щодо укладення між відповідачами договорів виявлено не було.
54.          Згідно із частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови послався на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 923/496/18 і №   920/22/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 28.03.2018 у справі №   915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 01.03.2018 у справі №   908/546/17, від 17.08.2021 у справі № 904/4885/20.
55.          Проте суд не врахував, що у справі № 920/22/18 розглядався позов прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру до Підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання недійсним договору про спільну діяльність, звільнення земельної ділянки.
56.          У справі № 925/550/18 розглядався позов прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру до Колективного сільськогосподарського підприємства та Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання недійсним договору про спільний обробіток земельних ділянок та зобов`язання звільнити земельні ділянки.
57.          У справі № 915/166/17 розглядався позов прокуратури в інтересах держави до загальноосвітньої школи-інтернату та Фермерського господарства про визнання недійсним договору про сумісну діяльність та зобов`язання повернути земельну ділянку.
58.          У справі № 923/241/18 розглядався позов прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру про визнання недійсним договору про сумісний обробіток земельної ділянки, укладеного між загальноосвітньою школою та Приватним сільськогосподарським підприємством та зобов`язання звільнити земельну ділянку.
59.          У справі № 908/546/17 розглядався позов прокуратури в інтересах держави в особі сільської ради до навчально-виховного комплексу та Фізичної особи-підприємця про визнання недійсним договору про спільну діяльність, укладеного між загальноосвітньою школою і ФОП та застосування наслідків недійсності договору.
60.          У справі № 904/4885/20 розглядався позов прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру до Комунального закладу "Васильківський психоневрологічний інтернат" і Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання недійсним договору про спільну діяльність та зобов`язання звільнити земельну ділянку.
61.          При розгляді цих спорів не враховувалися і не могли бути враховані обставини, встановлені у справі, яка переглядається, зокрема щодо осіб, між якими укладено спірні правочини, а саме Харківської державної зооветеринарної академії та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет", серед засновників якого є Академія, а також щодо мети створення та діяльності ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет". При цьому судом не враховано доводи, викладені у відзиві Міністерства освіти і науки України, про те, що Міністерство не погоджується з позовом, вважаючи, що прокурор не навів достатніх доказів щодо порушення процедури укладення спірних договорів, а також наголошує на необхідності врахування при розгляді справи пріоритетних видів діяльності ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет", затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 21.06.2017 № 599.
62.           Тобто апеляційний господарський суд послався у своїй постанові на висновки Верховного Суду у справах, які не є релевантними справі, яка переглядається.
63.          У справі № 923/496/18 взагалі розглядався позов про стягнення коштів з підстав неналежного виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про допуск до об`єктів портової інфраструктури щодо внесення плати за використання проїзних доріг загального користування.
64.          Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
65.          З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
66.          У пунктах 1- 3 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
67.          За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
68.          Зважаючи на викладене, висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позову є передчасним, оскільки суд не дослідив усіх обставин справи з наданням оцінки наявних у ній доказів, з якими пов`язане законне вирішення спору, тому ухвалене у справі судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
69.          Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
70.          Ураховуючи наведене, зважаючи на межі повноважень суду касаційної інстанції, який не здійснює дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінки, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування норм права, ухвалену у справі постанову апеляційної інстанції необхідно скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Судові витрати
71.          Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат згідно зі статтею 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" задовольнити. 
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 у справі №   922/1320/21 скасувати, справу направити на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          Є. В. Краснов
Суддя                                                                                          Г. М. Мачульський 
Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич