ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року                                                                                      Справа № 903/490/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В. 

за участю представників сторін:
від скаржника (ТОВ "Преміум Лігал Колекшн"): Лавров Л.С. - представник за довіреністю 
                                                                                    від 07.05.2021р. 
від боржника: Запорожець І.А. - адвокат, представник за ордером серії ВК №1030485 
                        від 08.10.2021р.
арбітражна керуюча (керуюча реструктуризацією): Книш З.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" 
на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 09.11.21р. суддею Шумом М.С. у м.Луцьку
за клопотанням керуючої реструктуризацією Книш З.І. (вх.№01-105/5/21 від 18.10.2021р.) про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого
у справі № 903/490/20 
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , зокрема, було задоволено клопотання керуючого реструктуризацією Книш З.І. (вх.№01-105/5/21 від 18.10.2021р.) про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.
Стягнуто з кредитора ОСОБА_2 грошову винагороду арбітражного керуючого Книш Зоряни Ігорівни за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів Чернети А.П. по справі №903/490/20 за період з 23.03.2021р. по 31.08.2021р. в сумі 21 303,10грн., а також витрат за виконання відповідних повноважень в розмірі 137,20грн..
Стягнуто з кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" грошову винагороду арбітражного керуючого Книш Зоряни Ігорівни за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів Чернети А. П. по справі №903/490/20 за період з 23.03.2021р. по 31.08.2021р. в сумі 39  562,90грн., а також витрат за виконання відповідних повноважень в розмірі 254,80грн..
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією Книш З.І. від 18.10.2021р. про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого. Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;
- зазначає, що у даній справі фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створювався, а інші підстави для покладання такого обов`язку на кредиторів законом не передбачені. Отже, у ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" відсутній обов`язок зі сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №903/490/20;
- вказує на те, що Кодексом України з процедур банкрутства імперативно визначено, що сплата грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого у справі про банкрутство можлива лише за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Отже, Кодексом України з процедур банкрутства передбачено вичерпний перелік джерел для сплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого;
- покликається на те, що провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ініціюється боржником та спрямоване в першу чергу на захист прав та інтересів боржника. Так, наслідком завершення процедури у справі про неплатоспроможність є звільнення боржника - фізичної особи від боргів. Окрім того, п.5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачає реструктуризацію зобов`язання боржника за кредитним договором строком на 10-15 років в межах вартості заставного майна. Тому споживачем послуг арбітражного керуючого у справах про неплатоспроможність фізичної особи є боржник, а не кредитори. Отже, враховуючи те, що чинним Кодексом України з процедур банкрутства встановлено вичерпний перелік джерел для сплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого покладання такого обов`язку на кредиторів у нашій справі е незаконним.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/490/20/7961/21 від 08.12.2021р. матеріали справи №903/490/20 витребувано з Господарського суду Волинської області.
20.12.2021р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/490/20.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20 та призначено справу №903/490/20 до розгляду на 18.01.2021р. об 15:30год., тощо.
10.01.2022р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Книш Зоряни Ігорівни  надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/490/20. В даному клопотанні просить забезпечити можливість проведення судового засідання по справі №903/490/20, призначеного на 18.01.2022р. об 15:30год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 10.01.2022р. задоволено клопотання арбітражної керуючої Книш Зоряни Ігорівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/490/20  поза приміщенням суду та забезпечено арбітражній керуючій Книш З.І. участь в судовому засіданні у справі №903/490/20, призначеному на 18.01.2022р. об 15:30год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".
18.01.2022р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/490/20. В даному клопотанні просить забезпечити можливість проведення представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" судового засідання по справі №903/490/20, призначеного на 18.01.2022р. об 15:30год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.01.2022р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/490/20  поза приміщенням суду  та забезпечено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" участь в судовому засіданні у справі №903/490/20, призначеному на 18.01.2022р. об 15:30год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".
14.01.2022р. на поштову  адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої Книш Зоряни Ігорівни надійшли письмові пояснення від 12.01.2022р. по справі.
Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники у справі наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю таких учасників у справі.
Учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
В судовому засіданні 18.01.2022р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією Книш З.І. від 18.10.2021р. про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого. 
Керуюча реструктуризацією в судовому засіданні 18.01.2022р. заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20  залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представник боржника в судовому засіданні 18.01.2022р. стосовно доводів та вимог апеляційної скарги поклався на розсуд суду.
Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників скаржника, боржника та керуючої реструктуризацією, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.07.2020р. заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в підготовчому судовому засіданні на 21.07.2020р.
За наслідками розгляду справи в підготовчому засіданні ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.07.2020р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боржника - ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Косенка Сергія Георгійовича.
23.07.2020р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.09.2020 заяву ОСОБА_2 про грошові вимоги до боржника задоволено повністю; визнано вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у розмірі 190000,00грн. основного боргу та 4 204,00грн.  судового збору за подачу відповідної заяви; зобов`язано керуючого реструктуризацією Косенка С.Г. включити визнані судом вимоги ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства; включено до реєстру вимог кредиторів грошові зобов`язання ОСОБА_1 , що забезпечені заставою майна боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" (01054, місто Київ, вул.Дмитрівська, будинок 13-А, квартира 12, код ЄДРПОУ 43490372)  в сумі 361 529,92грн..
Постановою Північно-західного апеляційного-господарського суду від 09.12.2020р. ухвалу суду першої інстанції від 29.09.2020р. залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.03.2021р. керуючим реструктуризацією боргів боржника - ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Книш Зоряну Ігорівну (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №412 від 17.04.2013р., адреса: вул. Лесі Українки, 44/2, м.Луцьк, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
20.10.2021р. від керуючого реструктуризацією Книш З. І. надійшла заява про затвердження плану реструктуризації боргів боржника. Відповідний план реструктуризації від 08.10.2021р. долучено до заяви.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.10.2021р. розгляд заяви керуючого реструктуризацією Книш З.І. (вх.№01-137/4/21 від 20.10.2021) про затвердження плану реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 призначено на 09.11.2021р..
Також, 18.10.2021р. від керуючого реструктуризацією Книш З.І. надійшло клопотання про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого. Арбітражний керуючий Книш З.І. просить суд стягнути грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризації боргів боржника у справі за період з 23.02.2021р. по 31.08.2021р. з кредитора ОСОБА_2 в розмірі 21303,10грн. та з кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" в розмірі 39562,90грн., а також стягнути витрати з кредитора ОСОБА_2 в розмірі 137,20грн., з кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" 254,80грн..
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.10.2021р. клопотання керуючого реструктуризацією Книш З.І. (вх.№01-105/5/21 від 18.10.2021р.) про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого призначено на 09.11.2021р..
В запереченнях на клопотання від 05.11.2021р. №1020-ПЛК ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" просить суд відмовити у стягненні винагороди та витрат арбітражного керуючого повністю. В обґрунтування зазначає, що робота, яка була проведена арбітражним керуючим протягом пів року є незначеною для такого проміжку часу, оскільки зводилася лише до подання декількох запитів та відзиву, що свідчить про неналежне виконання Книш З.І. своїх обов`язків керуючого реструктуризацією у справі №903/490/20.
Крім того, КУзПБ не передбачено обов`язок кредиторів у справах про банкрутство сплачувати винагороду та витрати арбітражного керуючого. В даній справі фонд авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створювався, а інші підстави для покладення такого обов`язку на кредиторів законом не передбачені.
Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20, зокрема, було задоволено клопотання керуючого реструктуризацією Книш З.І. (вх.№01-105/5/21 від 18.10.2021р.) про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).
Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. 6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Частина 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.
Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.
Як свідчать матеріали справи, в провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа №903/490/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
18.10.2021р. до суду першої інстанції від керуючого реструктуризацією Книш З.І. надійшло клопотання про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого. Арбітражний керуючий Книш З.І. просить суд стягнути грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризації боргів боржника у справі за період з 23.02.2021р. по 31.08.2021р. з кредитора ОСОБА_2 в розмірі 21303,10грн. та з кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" в розмірі 39562,90грн., а також стягнути витрати з кредитора ОСОБА_2 в розмірі 137,20грн., з кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" 254,80грн..
Згідно п.3 ч.1 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Згідно абзаців 6, 7 ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Відповідно до абз.5 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Частиною 5 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Тобто, за змістом ч.5 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, оплата послуг арбітражного керуючого за період виконання ним своїх повноважень може здійснюватися й з фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип дорозподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням процедури розпорядження майном (в тому числі на виплату грошової винагороди ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди розпоряднику майна чи відшкодування його витрат, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Відповідно до абз.3 ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
В свою чергу, згідно з абз.2 п.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Окрім того, ст.114 Кодексу України з процедур банкрутства визначено права та обов`язки арбітражного керуючого у справах про неплатоспроможність фізичних осіб. При цьому, згідно частини четвертої вказаної норми кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.
Згідно ч.ч.1, 4, 7 ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Судом першої інстанцій встановлено, що матеріалами справи підтверджується те, що боржник немає можливості здійснювати господарську діяльність. Продаж майна банкрута можливий на стадії ліквідаційної процедури чи процедури погашення боргів боржника - фізичної особи. 
При цьому, на розгляд суду по даній справі було подано клопотання керуючої реструктуризацією боржника - арбітражної керуючої Книш Зоряни від 20.10.2021р. про затвердження розробленого разом з боржником Плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 ..
Також, як встановлено судом, керуючою реструктуризацією боргів боржника у відповідності до ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства організовано та проведено загальні збори кредиторів боржника ОСОБА_1 , що оформлені протоколом №5 від 01.10.2021р..
Учасниками загальних зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсний кредитор - ОСОБА_2 (єдиний конкурсний кредитор у справі) - 190 вирішальних голосів, а також з правом дорадчого голосу - заставний кредитор ТОВ "Преміум Лігал Колекшн".
Рішенням загальних зборів кредиторів, що оформлено протоколом №5 від 01.10.2021р. вирішено:
1. Схвалити звіт керуючого реструктуризації боргів ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Книш З. І. про роботу з 23.03.2021р. по 31.08.2021р. (за - 190 голосів).
2. Схвалити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди керуючому реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражного керуючого Книш З. І. за період з 23.03.2021 по 31.08.2021р. в розмірі 60866,00грн. та оплатити грошову винагороду арбітражному керуючому Книш З.І. за рахунок коштів кредиторів пропорційно до їх вимог - з кредитора ОСОБА_2 - 21303,10грн.  та з кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" - 39 562,90грн. (за - 190 голосів).
3. Схвалити звіт про здійснення та відшкодування витрат керуючому реструктуризацією боргів Чернети а. П. арбітражному керуючому Книш З. І. за період з 23.03.2021р. по 31.08.2021р. в розмірі 392,00грн. та оплатити витрати арбітражного керуючого Книш З.І. за рахунок коштів кредиторів пропорційно до їх вимог - з кредитора ОСОБА_2 - 137,20грн., з кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" - 254,80грн. (за - 190 голосів).
Водночас, з відповіді на письмове опитування заставного кредитора ТОВ "Преміум Лігал Колекшн", що долучено до матеріалів справи, вбачається, що заставний кредитор виступив "проти" усіх зазначених вище питань, що виносилися на збори кредиторів боржника.
Відповіді обґрунтовані тими ж аргументами, що і заперечення ТОВ "Преміум Лігал Колекшн" на відповідне клопотання арбітражного керуючого.
Також, судом встановлено, що рішення про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого комітетом кредиторів у цій справі не приймалося.
При цьому, відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст.4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956р., Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000р.), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст.43 Конституції України.
Крім того, судом не встановлено наявність поданих чи задоволених скарг чи заперечень щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Книш З. І. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування розгляду справи про неплатоспроможність боржника.
Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі судами не встановлено.
Також, слід зазначити, що п.14.1.226. ст.14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".
Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.  
З огляду на викладене, відмінність боржників яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.04.2018р. у справі №910/2923/15-г, від 01.08.2018р. у справі №912/1783/16, від 16.04.2019р. у справі № 914/2458/16, від 30.01.2019р. у справі № 910/32824/15, від 14.12.2021р. у справі №902/626/20.
Крім того, враховуючи той факт, що не сформовано ліквідаційну масу, а також те, що кредиторами не створено відповідного грошового фонду, право на утворення якого передбачено Кодексом України з процедур банкрутства, це не звільняє кредиторів від обов`язку платити арбітражному керуючому за виконання роботи (позиція Верховного Суду у справі №918/454/18 від 16.07.2020р.).
Судом також взято до уваги ту обставину, що арбітражним керуючим здійснено нарахування грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризації за 5 місяців, проте не 7 місяців, оскільки протягом 2 місяців у справі проводилася оціночна експертиза. Хоча б така обставина не звільняла арбітражного керуючого від виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у даній справі.
За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком Господарського суду Волинської області про задоволення клопотання арбітражного керуючого Книш З.І. та про покладення обов`язку оплати послуг за виконання повноважень керуючого реструктуризацією по справі №903/490/20 в період з 23.03.2021р. по 31.08.2021р. за рахунок кредиторів пропорційно до визнаних судом кредиторських вимог, а саме фізичної особи ОСОБА_2 та ТОВ "Преміум Лігал Колекшн".
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" - без задоволення.
Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                      
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Лігал Колекшн" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2021р. у справі №903/490/20 - без змін.
2. Справу №903/490/20 повернути до Господарського суду Волинської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "20" січня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.