Справа № 140/624/15-ц
Провадження № 22-ц/801/366/2022
Категорія: 105
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року	Справа № 140/624/15-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.
Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2015 року у цивільній справі за заявою прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, за участю заінтересованої особи – відділу Держземагентства у Немирівському районі Вінницької області, про визнання спадщини відумерлою,
Рішення ухвалив суддя Науменко С. М.
Рішення ухвалено о 10:25 год у м. Немирові Вінницької області
Дата складення повного тексту рішення не відома,

Встановив:

У березні 2015 року прокурор Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Вінницької області, за участю заінтересованої особи – відділу Держземагенства у Немирівському районі Вінницької області, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , якому згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії І-ВН № 063303 та серії І-ВН № 063483 на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 5,5553 га, що розташовані на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району, за межами населеного пункту.
Згідно із довідкою Стрільчинецької сільської ради на території сільської ради спадкоємці ОСОБА_2 не проживають та із заявою про прийняття спадщини не звертались.
У зв`язку з цим прокурор просив визнати спадщину померлого ОСОБА_2 відумерлою; земельні ділянки, які на підставі Державних актів на право власності на землю серії І-ВН № 063303 та серії І-ВН № 063483, що належали померлому ОСОБА_2 , передати у власність Стрільчинецької територіальної громади.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2015 року заяву задоволено.
Визнано спадщину померлого ОСОБА_2 відумерлою.
Земельні ділянки, які на підставі Державних актів на право приватної власності за землю серії І-ВН № 063303 та серії І-ВН № 063483 належали померлому ОСОБА_2 , передано у власність Стрільчинецької територіальної громади.
В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , пославшись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що під час розгляду справи суд першої інстанції належним чином не з`ясував наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , а обмежився лише довідкою Стрільчинецької сільської ради № 26 від 27 лютого 2015 року про те, що на території сільської ради спадкоємці ОСОБА_2 не проживають та із заявою про прийняття спадщини не зверталися, що не відповідає дійсності. Станом на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем та до теперішнього часу проживає у с. Стрільчинці, а тому в силу ст. 1278 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину. 
Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.
В судовому засіданні представник особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_1 – адвокат Грушко Ж. В. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити. 
Прокурор Паук В. В. апеляційну скаргу не визнав, просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Представник заявника Немирівської міської ради у судове засідання не з`явився.
Представник заінтересованої особи – відділ Держземагенства у Немирівському районі, у судове засіданні не викликався у зв`язку з припинення юридичної особи, згідно запису від 30 жовтня 2015 року у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення , дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.
Задовольнивши заяву прокурора про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 відумерлою, суд першої інстанції виходив з того, що заява визнається представником третьої особи, а також підтверджується копією актового запису про смерть ОСОБА_2 , копією довідки Стрільчинецької сільської ради Немирівського району, копією довідки відділу Держземагенства у Немирівському районі.
Такий висновок суду є неправильним, оскільки він не відповідає вимогам, чинної на час постановлення оскаржуваного рішення суду, статті 278 ЦПК України, відповідно до якої суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. 
За правилами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Стрільчинці Немирівського району Вінницької області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 8 від 04 жовтня 2006 року (а. с. 8).
Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 063303 від 04 березня 2002 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 33 від 17 лютого 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,6931 га в межах згідно з планом, що розташована на території Стрільчинецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 6).
Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ВН № 063483 від 17 січня 2003 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 33 від 17 лютого 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,8622 га в межах згідно з планом, що розташована на території Стрільчинецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 7).
Відповідно до частини першої статті 234 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 234 ЦПК України, в зазначеній редакції, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.
Особливості розгляду справ про визнання спадщини відумерлою на час ухвалення оскаржуваного рішення судом були визначені главою 9 розділу ІV (статті 274-278) Цивільного процесуального кодексу України в чинній на той час редакції.
Відповідно до статті 274 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Відповідно до статті 275 ЦПК України, у зазначеній редакції, у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. 
Отже, звернувшись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, прокурор у такій заяві, крім іншого, зобов`язаний був зазначити докази, які свідчать про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Проте, таких доказів прокурор у заяві не зазначив і до заяви не додав, а суд при розгляді заяви таких обставин не встановив.
Додана прокурором до заяви довідка Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 27 лютого 2015 року № 26 (а. с. 9), на яку прокурор послався у своїй заяві як на доказ відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_2 на території Стрільчинецької сільської ради, не є належним та допустим доказом відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_2 або неприйняття ними спадщини.
Суд першої інстанції в порушення вимог частини другої статті 235 ЦПК України в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції, яка дає суду право за власною ініціативою, з метою з`ясування обставин справи, витребувати необхідні докази, не витребував належних і допустимих доказів на підтвердження факту відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_2 за заповітом і за законом, або про їх усунення від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції за своїм змістом не відповідає вимогам статті 215 ЦПК України в редакції, що була чинною на день ухвалення такого рішення, оскільки рішення не містить мотивувальної частини із зазначенням, зокрема: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.
Із доданих до апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 доказів слідує, що він з 22 березня 2000 року зареєстрований у с. Стрільчинці Немирівського району (а. с. 34). 
Згідно довідки державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори № 309/02-14 від 29 квітня 2021 року в провадженні Немирівської державної нотаріальної контори перебуває спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на спадкове майно, належне ОСОБА_2 (а. с. 39).
Із Витягу зі Спадкового реєстру № 57683203 від 25 вересня 2019 року вбачається, що 09 серпня 2019 року Немирівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 265/2019; спадкодавець ОСОБА_2 ; дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 40).
15 квітня 2021 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , що складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , на підставі ст. 1265 ЦК України.
Таким чином, ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , є заінтересованою особою у цій справі. В даному випадку існує спір про право на спадкове майно, до складу якого входять і спірні земельні ділянки, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Враховуючи викладене, оскільки в даному випадку має місце спір про право на спадкове майно, до складу якого входять спірні земельні ділянки, і такий спір повинен вирішуватися у порядку позовного провадження, то апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із скасуванням рішення суду першої інстанції та залишенням без розгляду заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою на підставі частини шостої статті 294 ЦПК України.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною сьомою цієї статті якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
При поданні апеляційної скарги на рішення суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1488,60 грн. (а. с. 52). 
Прокурор станом на день подання позову до суду – 13 травня 2015 року був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачала, що від сплати судового збору звільняються органи прокуратури – при здійсненні своїх повноважень.
У зв`язку із висновком апеляційного суду про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та залишення заяви прокурора без розгляду ОСОБА_1 слід компенсувати сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 294, ст. 374, 377, 382 ЦПК України, суд 
Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2015 року скасувати.
Заяву прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, за участю заінтересованої особи – відділу Держземагентства у Немирівському районі Вінницької області, про визнання спадщини відумерлою – залишити без розгляду.
Роз`яснити заявникові, що він має право подати до суду позов на загальних підставах.
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений ним за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір в сумі 1488,60 грн. (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий	М. В. Матківська	
Судді	Ю. Б. Войтко	
  	І. М. Стадник	

Повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року