УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/787/21 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенко  І.  С.
перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2021  року (головуючий - Коробенко Г. П., судді: Кравчук Г. А., Козир Т. П.) і рішення Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2021 року (суддя Курдельчук І. Д.), у справі
за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Квадр",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду державного майна України,
про розірвання договору та зобов`язання повернути об`єкт шляхом виселення з приміщень,
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Квадр"
до Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонду державного майна України,
про внесення змін до договору оренди, 
ВСТАНОВИВ:
18 січня 2022 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2021  року (повний текст складено 08 грудня 2021 року) і рішення Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2021 року у справі №  910/787/21, подана 12 січня 2022 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
- якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
- якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.
Таким чином, касаційна скарга на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції має містити:
1) зазначення конкретної норми матеріального та процесуального права (абзац, пункт, частина статті), яку неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
2) посилання на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, і при цьому, додатково зазначається:
- постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні - у разі оскарження судових рішень з тієї підстави, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України);
- обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду - у разі оскарження судових рішень з підстави необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.
У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
У касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Президент-Готель" зазначає, що підставою подання цієї касаційної скарги є випадки, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому касаційна скарга хоч і містить посилання на постанову Верховного Суду, але оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить чіткого визначення, який висновок та щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, не враховано судом апеляційної інстанції при винесені оскаржуваного рішення та як це вплинуло на прийняте рішення.
Також скаржник зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Проте звертаючись із касаційною скаргою на підставі пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України скаржник не вказав які саме докази є недопустимими і чому, які суттєві обставини на підставі цих доказів встановив суд і чому вони є суттєвими або як вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.
Таке обґрунтування скарги не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як установлено Верховним Судом, позовні заяви позивачі за первісним та зустрічним позовом подали 2021 році, предметом первісного позову є дві немайнових вимоги, а зустрічного - одна.
Приватне акціонерне товариство "Президент-Готель" у касаційній скарзі просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2021  року і рішення Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2021 року, а справу №  910/787/21 направити на новий розгляд.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 установлено у розмірі 2 270,00 грн.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити  судовий збір у сумі 13 620,00 грн, а саме 2 270,00 грн х 3 х 200 %, де 2 270,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 3 - кількість вимог немайнового характеру, 200  % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.
Проте Приватне акціонерне товариство "Президент-Готель" додало до скарги в якості сплати судового збору платіжне доручення від 12 січня 2022 року №  10 на суму 9 080,00 грн. Тобто судовий збір сплачено не в повному обсязі.
За таких обставин, Суд дійшов висновку про залишення без руху касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель" з підстав, що визначені частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (недотримання вимог статті 290 цього ж Кодексу - ненадання доказів сплати судового збору).
Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір та надати суду докази сплати судового збору в розмірі недоплаченої суми, а саме 4  540,00  грн.
Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2021  року і рішення Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2021 року у справі №  910/787/21 є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства та надання Суду документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 540,00 грн за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".
При цьому Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи листом з описом вкладення, надавши Суду докази такого надіслання.
У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, 290, 292, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Президент-Готель" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2021  року і рішення Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2021 року у справі №  910/787/21 залишити без руху. 
2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.  Копиленка, 6, м. Київ, 01016).  
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                    І. С. Міщенко