Справа № 344/7710/21 
Провадження № 33/4808/39/22 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Саварин С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2021 року,-
                                                   в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. 
З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 14 травня 2021 року о 01 год. 05 хв., в м. Івано-Франківську, по вул. А.Мельника, 1, керував транспортним засобом «Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У своїй АС ОСОБА_1 ,  покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову судді щодо скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно у вказаному протоколі даті та час його автомобіль був припаркований на стоянці по вул. Мельника. Зазначає, алкоголю не вживав, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Крім того, дійсно він почав рухатись своїм автомобілем, виїжджав із вказаної автостоянки та проїхав приблизно один метр, як його зупинили працівники поліції. Вибігши із службового автомобіля працівники поліції почали до нього дуже агресивно відноситись. Після цього почали вимагати документи та вийти із автомобіля. Вказує, що працівники поліції на місці зупинки не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в мед закладі, при цьому  свідки, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, на місці зупинки взагалі були відсутні. Посвідчення водія працівниками поліції у нього вилучено не було. Крім цього, поліцейськими безпідставно було складено протокол про адмінправопорушення за те, що ніби то він висловлювався в сторону поліцейського нецензурними словами. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.
В засіданні апеляційного суду свідок – інспектор поліції ОСОБА_2 пояснила, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час разом із своїм напарником поліцейським ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Мельника, до них підійшли дві жінки - працівниці квіткового магазину та повідомили, що на стоянці стоїть автомобіль і в ньому знаходиться чоловік, який спить та попросили, щоб подивитися чи з ним усе добре. Підійшовши до автомобіля марки «Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 ., на який вказували свідки, побачили, що в ньому дійсно знаходиться чоловік, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Встановивши особу, його було чітко попереджено, що в разі, якщо він продовжить рух автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, він буде притягнутий до відповідальності, яка встановлена законом. Після цього, вони водія ОСОБА_4 залишили у його автомобілі та покинули вказане місце. В подальшому рухаючись службовим автомобілем по вулиці Мельника, разом із напарником ОСОБА_3 , побачили що автомобіль марки  «Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 рухався та виїжджав із стоянки біля квіткового магазину. Ними було зупинено вказаний автомобіль. Дальше в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або поїхати в медзаклад для проходження такого огляду, однак водій відмовився. У свідків було відібрано письмові пояснення. На підставі цього, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено його права та обов`язки. Вказує, що на вказаних відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстраторі відображені дійсні обставини, які вказані у протоколі. 
В судове засідання апеляційного суду 05.01.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Саварин С.С., які просять скасувати постанову судді, а провадження закрити; допитавши свідка; переглянувши відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 не був присутній при прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
Покликання ОСОБА_1 в АС про його невинуватість у вчиненні ним зазначеного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.    
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно приписів ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.        
Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.   
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.  
При складенні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).
Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явним ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України  від  23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування  судами України  законодавства у справах  про деякі злочини  проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні  правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.                   
Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 122362 від 14.05.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 14 травня 2021 року о 01 год. 05 хв., в м. Івано-Франківську, по вул. А.Мельника, 1, керував транспортним засобом «Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2021 року яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у останнього, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 4); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в мед закладі, про що засвідчили своїми підписами (а.с.5); переглянутим під час апеляційного розгляду відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що міститься на DVD-R диску, так і на диску, який був надісланий на вимогу апеляційного суду з яких вбачається, що працівники поліції підійшовши до автомобіля марки «Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 ., на який вказували свідки, побачили, що в ньому дійсно знаходиться чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Встановивши особу, ОСОБА_1 було чітко попереджено, що в разі якщо він продовжить рух автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, він буде притягнутий до відповідальності встановленої законом. Після цього, із відеозапису відеореєстратора чітко видно, що поліцейські рухаючись службовим автомобілем по вулиці Мельника, побачили автомобіль марки  «Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 , який рухався та виїжджав із стоянки біля квіткового магазину. Ними було зупинено вказаний автомобіль. Дальше в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або поїхати в медзаклад для проходження такого огляду, однак водій відмовився. У свідків було відібрано письмові пояснення. На підставі цього, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено його права та обов`язки. Крім цього, із DVD-R диску, зокрема із відеореєстратора службового автомобіля який містився в матеріалах справи вбачається чітко, що автомобіль марки«Форд С-макс», д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 рухався та виїжджав із стоянки біля квіткового магазину та після чого був зупинений працівниками поліції. На інших файлах вбачається оформлення матеріалів про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 . 
Вищенаведені пояснення свідка – інспектора поліції Сосонної Н.В., під час апеляційного розгляду, апеляційний суд визнає їх достовірним доказом і таким, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.
Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.           
Матеріали провадження, а також досліджені в судовому засіданні відеоматеріали, не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Навпаки, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичних дисках, встановлено, що працівники поліції після зупинки автомобіля, в ході спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки, у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», запропонували водію проходження огляду щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, від чого останній відмовився в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .      
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП  та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення..
Згідно ч.3 ст.266 цього Кодексу, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння до КНП «ПНЦ ІФОР» від 14.05.2021 року, водій ОСОБА_1 , відмовився.           
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.      
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.          
Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.            
З огляду на вище викладене, поліцейськими було дотримано вимог ст. 266 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а твердження апелянта про те, що він не відмовлявся він проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медзакладі, оскільки поліцейські йому не пропонували, є безпідставними, так як спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, який був направлений на вимогу апеляційного суду та письмовими поясненнями свідків, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом.
Доводи АС ОСОБА_1 про те, що свідки які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, були відсутні на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними, позаяк спростовується відеозаписом, який був надісланий на вимогу апеляційного суду.
Твердження апелянта та його захисника – адвоката Саварин С.С. про те, що відеозапис є недопустимим доказом по справі, оскільки не вівся безперервно, є необґрунтованими, виходячи із такого.
Зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, апеляційний суд не вбачає.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбувались, не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду вказаної справи.
Не заслуговують на увагу і доводи АС про те, що дата, час та рік на відеозаписах та відеозапису відео реєстратора не співпадають із обставинами по справі, оскільки спростовуються поясненнями свідка інспектора поліції ОСОБА_2 про те що на вказаних відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстраторі відображені дійсні обставини, які вказані у протоколі. А тому апеляційний суд приходить до переконання, що вказане не є істотними порушеннями вимог КУпАП, і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, за наявності інших доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Інші доводи, викладені в АС, є безпідставними та необґрунтованими, і вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.  
Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність його вини у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.    
Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 немає.
За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суд, - 
                                                п о с т а н о в и в :
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2021 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                         Ю.Д. Шкрібляк