СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року                                         м. Харків                        Справа № 922/4409/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя  Плахов О.В.
за участі секретаря судового засідання Перікової К.В.
за участі представників учасників справи:
прокурора – Горгуль Н.В. посвідчення №057317 від 09.10.2020,
позивача – не з`явився,
відповідача –  Барановський О.М. ордер серія АЕ №1113564 від 29.12.2021,
третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА", Харків (вх. №3760 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.12.2021 у справі №922/4409/21  (суддя Чистякова І.О., ухвалу складено 01.12.2021) 
за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, м. Харків в інтересах держави, в особі Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА", м. Харків 
3-я особа,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державний реєстратор Дергачівської міської ради Зоткін Сергій Володимирович, м. Дергачі 
про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт і декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (прокурор) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА" (відповідач), в якій просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. №53037231 від 09.07.2020, яким внесено зміни до об`єкту нерухомого майна 1293660063101;
- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Дергачівської міської ради Харківської області Зоткіна С.В. №60714470 від 01.10.2021, яким внесено зміни до об`єкту нерухомого майна 1293660063101;
- скасувати реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт від 17.09.2020 № ХК 051200917395;
- скасувати реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт від 17.09.2020 № ХК 051200917376;
- скасувати реєстрацію декларації про готовність       об`єктів до експлуатації від 20.10.2020 № ХК 101201020206;
- скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єктів до експлуатації від 20.10.2020 № ХК061193612192;
- ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні територіальною громадою належної їй земельної ділянки шляхом зобов`язання TOB "ІВЕРА" (код ЄДРПОУ: 39029320) повернути Харківській територіальній громаді в особі Харківської міської ради земельну ділянку, загальною площею 1,8662 га, з кадастровим номером 6310136900:01:022:0026, розташовану за адресою: м. Харків, пр. Московський, 118, з приведенням її у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного захоплення, а саме станом на 2017 рік, включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна (в тому числі паркану, фундаментної плити, частково цокольного поверху), а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт (в тому числі закопування котловану).
Позовні вимоги мотивовані тим, що вивченням інформації з відкритих джерел, зокрема, Єдиного міського реєстру актів Харківської міської ради, Публічної кадастрової карти України та державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Шевченківською окружною прокуратурою м. Харкова виявлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136900:01:022:0026, загальною площею 1,8662 га, розташованій за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 118 здійснюється будівництво Житлового комплексу Urban City. Вивченням відомостей Державного реєстру речових прав прокурором встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області по справі №20/525-03 від 23.09.2003 за ПрАТ «Харківський велосипедний завод» визнано право власності на багатоквартирний житловий будинок (гуртожиток) літ. «АШ-3» за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 118, загальною площею 4651,4 кв. м, житлова площа 2917,2 кв. м, відомості про що 06.07.2017 внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно. Одночасно, об`єкт нерухомого майна багатоквартирний житловий будинок (гуртожиток) за адресою: м. Харків, пр. Московський, 118, за Договором купівлі-продажу від 06.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Железняк Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1055, відчужено на користь ТОВ «ІВЕРА». Відповідно до п. 1 договору, вказане майно знаходиться на земельній ділянці площею 1,0152 га, кадастровий номер: 6310136900:01:022:0029. 
В позовній заяві  прокурор стверджує, що земельні ділянки перебувають у комунальній власності громади міста Харкова в особі Харківської міської ради та будь-які права на неї приватним юридичним та фізичним особам не передавались. У зв`язку з чим, вважає, що  будівництво на земельних ділянках з кадастровими номерами 6310136900:01:022:0026 та 6310136900:01:022:0029, які розташовані за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 118 проводиться відповідачем самочинно, земельні ділянки самовільно захоплені, відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, які нібито перебували на вказаних ділянках, внесені незаконно на підставі неналежних документів, а зареєстровані повідомлення та декларації щодо вказаного будівництва містять недостовірні дані.
Одночасно із позовною заявою прокурором було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив  забезпечити позов шляхом заборони відповідачу - ТОВ "ІВЕРА" (код ЄДРПОУ 39029320), здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136900:01:022:0026 по пр. Московському, 118 в м. Харкові до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4409/21. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2021 відмовлено в задоволенні заяви Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову.
26.11.2021 ТОВ «ІВЕРА» звернулось до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою, в якій просило суд  стягнути з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА" суму збитків у розмірі 85 000,00 грн.

Ухвалою Господарського Харківської області від 01.12.2021 повернуто  зустрічну позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА" на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.
Мотивуючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за приписами ч. 2  ст. 180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. 
Судом першої інстанції встановлено, що предметом розгляду справи №922/4409/21 є вимоги Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт і декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та зобов`язання повернути земельну ділянку.
Натомість, вимоги зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА" обґрунтовані посиланням на наявність підстав для стягнення з позивача – Харківської міської ради суми збитків у розмірі 85 000,00 грн.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що всупереч приписам ч. 2  ст.180 ГПК України  первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, обґрунтовані різними доказами, що, в свою чергу, свідчить про відсутність повної взаємної пов`язаності первісного позову із зустрічним.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА"  з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.12.2021 у справі №922/4409/21  скасувати.
В апеляційній скарзі ТОВ "ІВЕРА" вважає, що в цій справі наявні передбачені  Господарським процесуальним кодексом України  підстави для прийняття зустрічного позову ТОВ "ІВЕРА" до спільного розгляду з первісним позовом у справі №922/4409/22. Зокрема, апелянт зазначає, що ТОВ "ІВЕРА" є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Харків, пр. Московський, 118, корпус 7, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Железняк Л.В. ( реєстровий номер 1055) та інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Апелянт вважає, що подання первісного позову саме органом прокуратури в інтересах Харківської міської ради без належних на то повноважень в розумінні Закону України «Про прокуратуру» змусило відповідача збільшити додаткові витрати за договором з генеральним підрядником ТОВ «БУД-ЕЛІТ ФОРМ»,  підрядник переходить до режиму передплати та збільшує свої вимоги для страхування ризиків економічного характеру, що, в свою чергу, збільшує фінансовий тягар реалізації проекту з боку ТОВ "ІВЕРА" на 85  000,00 грн. Посилаючись на приписи ст. 1166 Цивільного кодексу України, якою передбачено відшкодування майнової шкоди особою, яка її завдала, скаржник вважає, що дії позивача (прокуратури як представника) завдали відповідачу такої шкоди та вони співпадають та невід`ємно пов`язані з предметом розгляду первісного позову – повернення земельної ділянки та скасування рішення державних реєстраторів. Виходячи з викладеного, скаржник вважає, що первісний та зустрічний позови є взаємопов`язаними за підставами їх виникнення та поданими сторонами доказами, а також способом захисту прав і законних інтересів сторін. Як вважає апелянт, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи щодо пов`язаності первісного та зустрічного позову, а тому, на думку заявника, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали. 

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.12.2021 у справі №922/4409/21 та вирішено здійснювати її розгляд без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено сторонам строк до 22.12.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань, тощо.  
20.12.2021 апелянтом до апеляційного господарського суду надано клопотання (вх.№14867), в якому він  просив розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 справу № 922/4409/21 призначено до розгляду на 12.01.2021.
В судовому засіданні 12.01.2022 представник ТОВ «ІВЕРА» підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представник прокуратури проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.  

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, а також проаналізувавши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви. 
Конституційне право на судовий захист    передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність  вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі  статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  визначено, що суди застосовують при розгляді справ  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду,  не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні  мати легітимну мету  та гарантувати  пропорційність між їх використанням і такою метою  (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" ("Melnyk v. Ukraine" заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).
Виходячи з приписів статей  55,  129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.
Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку -    норм  ГПК України.
Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог  ГПК України  щодо її подання.
Відповідно до  статті 46 ГПК України  сторони користуються рівними процесуальними правами. Пунктом 3 частини другої  статті 46 ГПК України  визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у  статті 42 цього Кодексу,  відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Частинами першою та другою  статті 180 ГПК України  визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо  обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
  Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись, зокрема, у такому:
- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;
- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.
Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає право позивача за первісним позовом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Конструкція ч.2 ст.180 ГПК вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 у справі №914/2236/18.
У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:
- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;
- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;
- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду у справі                                      № 910/6070/21 від 28.09.2021. 
Як свідчать матеріали справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, підстави, які обумовили звернення прокурора до суду, мотивовано тим, що ТОВ «ІВЕРА» здійснюється  самочинне  будівництво на земельних ділянках з кадастровими номерами 6310136900:01:022:0026 та 6310136900:01:022:0029, які розташовані за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 118, та які, за твердженням прокурора, відповідачем зайняті самовільно, відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, які нібито перебували на вказаних ділянках, внесені незаконно на підставі неналежних документів, а зареєстровані повідомлення та декларації щодо вказаного будівництва містять недостовірні дані.  У зв`язку з чим, вважаючи дії відповідача порушенням прав територіальної громади та посилаючись на самовільне зайняття ТОВ "ІВЕРА" земельних ділянок для здійснення будівництва, прокурор просить визнати незаконними та скасувати рішення державних реєстраторів, скасувати  реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт і декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та зобов`язання повернути земельну ділянку. 
Таким чином, матеріально-правовою підставою позову прокурора у даній справі є вимоги керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт і декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та зобов`язання повернути земельну ділянку. 
Водночас, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРА" обґрунтовані наявністю підстав для стягнення з позивача за первісним позовом суми збитків у розмірі 85 000,00 грн, оскільки, на думку ТОВ "ІВЕРА", звернення прокурора до суду із відповідним позовом  призводить до понесення ТОВ «ІВЕРА» додаткових витрат, пов`язаних із господарською діяльністю товариства. Отже, за наявності існування між сторонами спірних правовідносин, вимоги зустрічного позову ТОВ "ІВЕРА" мають інші, відмінні від позову прокурора як підстави виникнення, так і правові підстави, якими товариство обґрунтовує свої вимоги про стягнення збитків з позивача. 
Таким чином, аналіз правових підстав, покладених сторонами в обґрунтування позову та зустрічного позову не може свідчити, що  обставини, які обумовили звернення прокурора та ТОВ "ІВЕРА" до суду безпосередньо пов`язані між собою, оскільки такі обставини мають  різні підстави їх виникнення. 
Крім того, колегія суддів вважає, що матеріально-правові вимоги, покладені сторонами в обґрунтування позовів, а саме, вимоги прокурора про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт і декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, зобов`язання повернути земельну ділянку та вимоги ТОВ "ІВЕРА" про стягнення з позивача збитків, матимуть необхідність дослідження та встановлення  судом різних обставин та доказів, на які посилаються сторони. Таким чином, наведене свідчить про відсутність повної взаємної пов`язаності первісного позову із зустрічним, а  також  підтверджує, що спільний розгляд зустрічного позову із первісним не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору, тобто не може вважатись доцільним в розумінні ч. 2 ст. 180 ГПК України.
Посилання ТОВ "ІВЕРА" у зустрічному позові  на понесення збитків у зв`язку із зверненням прокурора до суду із самостійним позовом, не доводить відсутність правових підстав для задоволення первісного позову у даній справі та суб`єктивного права позивача на звернення до суду із відповідними вимогами. Також вимоги зустрічного позову про стягнення з Харківської міської ради, як позивача у справі, збитків, не може свідчити про те, що задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. В той же час, за результатом розгляду справи, відповідач не позбавлений права звернення до суду з окремим позовом для захисту своїх прав, які він вважає порушеними у зв`язку із поданням первісного позову. 
За таких обставин, колегія вважає, що при вирішенні питання прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що поданий відповідачем зустрічний позов про стягнення збитків ніяким чином не впливає та не виключає вимогу первісного позову про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт і декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та зобов`язання повернути земельну ділянку. Крім того, колегією суддів встановлено, що правові підстави поданих сторонами позовів є відмінними, отже, прийняття зустрічного позову до розгляду із первісним має наслідком дослідження та встановлення судом різних обставин та доказів під час розгляду справи, що не свідчить про взаємопов`язаність позовних вимог прокурора та ТОВ "ІВЕРА". 
В апеляційній скарзі ТОВ "ІВЕРА" посилається на приписи ст. 1166 Цивільного кодексу України та зазначає, що дії позивача (прокуратури як представника) щодо звернення до суду  завдали відповідачу майнової шкоди, яку ТОВ "ІВЕРА" просить стягнути з позивача у зустрічному позові. На думку апелянта, такі обставини свідчать про взаємопов`язаність вимог зустрічного позову із вимогами, що є предметом спору  у даній справі в розумінні ч. 2 ст. 180 ГПК України.  
В той же час, колегія суддів не може прийняти наведені доводи, оскільки  існування між сторонами у даній справі спірних правовідносин за наявності різних підстав їх виникнення, не може свідчити  про взаємопов`язаність позовів, а задоволення  зустрічного позову, в даному випадку, не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову в розумінні ч. 2 ст. 180 ГПК України. Разом з тим, відповідач не позбавлений права  звернення до суду за захистом прав, які він вважає порушеними, в межах окремого судового розгляду. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема щодо взаємопов`язаності зустрічного та первісного позовів та доцільності їх спільного розгляду не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду у цій справі. 
Отже, судом першої інстанції здійснено правомірні висновки про  порушення ТОВ «ІВЕРА» вимог частини другої  статті 180 ГПК України  щодо взаємопов`язаності зустрічного та первісного позовів та доцільності їх спільного розгляду.
Слід зазначити, що в силу приписів частини третьої  статті 2 ГПК України  рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність є одними з основних засад господарського судочинства. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до норм чинного  ГПК України  відповідач наділений правом пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, яким він у даному випадку скористався.
Водночас, доводи скаржника щодо невірного застосування судом  першої інстанції норм процесуального права та неповне встановлення судом першої інстанції обставин у справі не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно застосовано норми процесуального права, а саме положення частини другої  статті 180 ГПК України. Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції врахував доводи сторін,  в повній мірі дослідив підстави та предмет як первісного позову, так і зустрічної позовної заяви та надав їм  належну правову оцінку.
Оскільки будь-яких порушень норм процесуального права судом першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що  ухвала Господарського суду Харківської області від  01.12.2021 у даній справі підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Відповідно до вимог  ст. 129 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги. 
Керуючись статтями  129,  269,  270,  273, п. 1 ч. 1 ст.  275, ст.  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВЕРА» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.12.2021 у справі  №922/4409/21 залишити без змін.
Повний текст постанови складено 17 січня 2022р. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

       Головуючий суддя                                                                    В.В. Лакіза

       Суддя                                                                                          Л.М. Здоровко  

        Суддя                                                                                          О.В. Плахов