ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 року          м.Дніпро         Справа №  912/1135/21 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г.  (доповідач)
суддів: Березкіної О.В., Орєшкіної Е.В., 
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Шевченко І.В. адвокат, ордер серія ВЕ № 1008198 від 23.09.2021;
від відповідача: Довгопола О.О. адвокат, ордер серія АЕ №1109307 від 09.12.2021;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" про ухвалення додаткового рішення  у справі №912/1135/21 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро", м. Київ
до Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Миколаївка
про стягнення 3 267 514,86 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "Розмай Агро" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Фермерського господарства (далі – ФГ) Ковалевського Віталія Івановича (далі - ФГ Ковалевського В.І.) про стягнення заборгованості у розмірі 3 267 514,86 грн., з яких: 3067073,57 грн. основного боргу, 153 590,52 грн. інфляційних, 46 850,77 грн. 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки №КГ2-13-220120-ПВ від 22.01.2020 в частині своєчасної та повної оплати вартості отриманого товару.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2021 у справі №912/1135/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро"  3 067 073,57 грн суми основного боргу, 153 590,52 грн інфляційних втрат та 46 769,45 грн 3% річних, а також 49 011,50 грн судового збору.
У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Фермерське господарство Ковалевського Віталія Івановича, подало апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування обставин справи, просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2021 у даній справі, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2021 по справі № 912/1135/21 апеляційну скаргу Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2021 у справі №912/1135/21 – залишено без задоволення, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2021 у справі №912/1135/21 – залишити без змін.
Судові витрати Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича за подання апеляційної скарги на рішення суду покладено на заявника апеляційної скарги.
23.12.2021 представником позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро", адвокатом Іллєю Шевченко подано до Центрального апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі, в якій останній просить стягнути з Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича витрати на професійну правничу допомогу в сумі 250  000,00 грн. Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу від 04.10.2021 позивач заявляв заяву про те, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Заявник зазначає, що з чистого доходу (без урахування витрат, необхідних для провадження адвокатської діяльності) в сумі 250  000,00 грн., адвокат має сплатити 19  800,00 грн. (ЄСВ), податок на доходи (18 %) – 45  000,00 грн. та військовий збір (1,5 %) в сумі 3  750,00 грн. Заявник посилається на те, що розмір гонорару є співмірним з важливістю справи для клієнта, оскільки складає лише 7 % від суми позову.  
До вказаної заяви позивачем додано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.09.2021, копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору від 15.12.2021, детальний опис послуг, наданих адвокатом в межах договору про надання правничої допомоги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" адвоката Шевченко І.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/1135/21 призначено у судовому засіданні на 10.01.2022 на 15 год. 00 хв.; ухвалено провести судове засідання у справі №912/1135/21 з представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" та Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича, призначене на 10.01.2022 на 15:00 в приміщенні  Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №207) в режимі відеоконференції поза межами приміщення  суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon". 
Учасників процесу про призначення засідання щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат у справі №912/1135/21 повідомлено засобами електронного зв`язку та поштового зв`язку.
29.12.2021 на адресу Центрального апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку представником ФГ Ковалевського Віталія Івановича  подано клопотання щодо заявлених вимог на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідач просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 912/1135/21.
Клопотання мотивоване тим, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 250  000,00 грн. не відповідають критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За доводами відповідача, в порушення вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України ТОВ "Розмай Агро" не надано детального опису робіт, наданих адвокатом Шевченко І.В. на виконання умов договору від 01.09.2021, який необхідний для визначення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки зміст наявного в матеріалах справи детального опису виконаних послуг фактично не конкретизує ці послуги, не зазначає витрачений на виконання послуг час, а також не вказує вартість кожної послуги. Так, в детальному описі виконаних послуг зазначено про складення відзиву на апеляційну скаргу, однак не визначено втрачений на його підготовку час і вартість складання; не зазначено, які додатки до відзиву сформовано (за матеріалами справи це докази направлення копії відзиву ФГ та оригінал ордеру адвоката) і вартість  такого формування; не зазначено кількість судових засідань в суді апеляційної інстанції, період часу участі адвоката у цих засіданнях, а також їх вартість; цей детальний опис виключно дублює акт приймання- передачі виконаних робіт , що ставить під сумнів обґрунтованість розміру заявлених витрат і в розумінні ст. 74 ГПК України не є належним і допустимим доказом таких витрат. 
Також, за доводами відповідача, в договорі від 01.09.2021 розмір витрат на правничу допомогу визначений у відсотковому відношенні, виходячи з суми позову – 7% , що також підтверджується заявою від 23.12.202. Однак, ціна позову жодним чином не впливає на складність справи, оскільки розмір стягнення залежить виключно від вартості поставленого товару, боргу по якому стягуються кошти та від періоду нарахувань на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, тому заявлені ТОВ "Розмай Агро" витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям розумності та не є співмірними зі складністю справи і виконаною адвокатом об`ємом роботи. 
Крім того, відповідач посилається і на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи 02.08.2021 додаткове рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу за представлення інтересів позивача в Господарському суді Кіровоградської області, виходів з критеріїв розумності та доведеності та зазначив, що дана справа є не складною та не об`ємною, стягнувши на користь позивача із заявленої суми витрат 490 127,23 грн. лише 30 000 грн., з чим ТОВ "Розмай Агро" погодилось.
Відповідач зазначає, що в силу приписів статті 129 ГПК України законодавець пов`язує визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у кожному конкретному випадку, а не з податками, зборами та обов`язковими платежами і всіма необхідними витратами для здійснення своєї професійної діяльності, як наведено ТОВ "Розмай Агро" у заяві від 23.12.2021.
На думку відповідача в даному випадку є беззаперечно доведеним, що протягом апеляційного розгляду у даній справі, яка не є складною і не об`ємною фактично, оскільки проведено 2 судових засідання (29.11.2021 і 13.12.2021), 01.11.2021 судове засідання не відбулось в зв`язку з відсутністю з`єднання з адвокатом Шевченко І.В., що виключає обов`язок покладення на фермерське господарство обов`язку компенсувати участь представника ТОВ "Розмай Агро" у такому судовому засіданні.
Відповідач посилається і на те, що ТОВ "Розмай Агро" надано відзив на апеляційну скаргу, а також заперечення проти призначення технічної експертизи, які здебільшого складаються з аргументів, які вже використовувались позивачем і повністю дублюють раніше подані процесуальні документи до суду першої інстанції на підставі відповідних норм права та не містять певних особливостей, які потребують застосування висновків Верховного Суду, нових доказів до апеляційного суду ТОВ "Розмай Агро" по справі не надавало; висновків суду першої інстанції щодо нескладності та не об`ємності даної справи позивачем не спростовано.
Враховуючи викладене, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення апеляції, підготовку відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти призначення експертизи як кваліфікований фахівець в області права, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, а також виходячи, із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, відповідач вважає, що справедливою та співмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу в разі її доведення належними і допустимими доказами в розумінні ст. 74 ГПК України приблизно у розмірі 10  000,00 – 15  000,00 грн., яка узгоджується з середнім розміром ринкових цін адвокатських послуг з аналогічних питань. 
Аналогічне клопотання та пояснення представник відповідача заявив у судовому засіданні 10.01.2022 усно. 

В судове засідання 10.01.2022 з`явилися повноважні представники сторін. Представник позивача, підтримав позицію, наведену у заяві про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача (апелянта) заявив усне клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 15 000,00 грн. 
В судовому засіданні 10.01.2022 оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту поданої заяви, заперечення відповідача на вказану заяву, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що заява представника ТОВ "Розмай Агро" адвоката Шевченко І.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин 1, 3  статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі     № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до матеріалів справи, про понесення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено у першій заяві по суті справи (позовній заяві), на необхідності розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції позивачем також заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, зазначений попередній (орієнтовний) розмір таких витрат, вказано, що відповідні докази будуть подані в порядку ч.8 ст.129 ГПК України (а.с. 74-82, т. 2). 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, вступну та резолютивну частину постанови оголошено в судовому засіданні 13.12.2021, а 20.12.2021 позивачем, відповідно до накладної на конверті, засобами поштового зв`язку направлено на адресу Центрального апеляційного господарського суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, з відповідними доказами надання правничої допомоги, яке надійшло на адресу апеляційного господарського суду 23.12.2021.
Отже, з урахуванням того, що 18 та 19 грудня 2021 року були вихідними, позивачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України. 

Відповідно до статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах (ст.15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н від 01.09.2021, укладений між ТОВ "Розмай Агро" (позивачем) як клієнтом та адвокатом Шевченко Іллєю Володимировичем, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується усіма законними способами здійснювати представництво клієнта, захищати його права і законні інтереси, надавати усі види правової допомоги в обсязі та на умовах, встановлених в цьому договорі та додаткових угодах до нього, в межах чинного законодавства України, а клієнт зобов`язаний оплатити всі види правової допомоги виконавця та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.
Виконавець зобов`зується представляти інтереси клієнта під час супроводу судового процесу в суді першої апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ФГ Ковалевського Віталія Івановича справі № 912/1135/21 (п. 1.1.1 договору).
Відповідно до п. 4.1. договору винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) в обсязі, що визначений п. 1.1.1. договору становить 250 000,00 грн. Інші умови оплати можуть визначатися в додатковій угоді/додаткових угодах, що є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 4.2. договору встановлено, що гонорар підлягає сплаті протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку.
Згідно з пунктами 7.1, 7.2 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.2 цього договору та закінчується 01.09.2022.
На виконання умов договору, згідно акту від 15.12.2021 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.09.2021, адвокатом Шевченко І.В. надані юридичні послуги щодо надання правової (правничої) допомоги клієнту в судовій справі № 912/1135/21 (а.с. 208, т.2):
- надання професійної правничої (правової) допомоги з комплексного правового супроводу удового процесу в суді апеляційної інстанції за апеляційної скаргою ФГ Ковалевського Віталія Івановича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2021 у справі № 912/1135/21, що включають в себе: підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, формування додатків до неї; складання та подання заяв, клопотань, пояснень, тощо; участь в судових засіданнях по справі – загальною вартістю 250  000,00 грн.   
В акті зазначено, що вартість наданих виконавцем послуг становить 250  000,00 грн.
Також позивачем надано детальний опис послуг, наданих адвокатом в рамках договору про надання правничої допомоги, в якому зазначено вид робіт, послуг – надання професійної правничої (правової) допомоги з комплексного правового супроводу судового процесу в суді апеляційної інстанції за апеляційної скаргою ФГ Ковалевського Віталія Івановича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2021 у справі № 912/1135/21, що включають в себе: підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, формування додатків до неї; складання та подання заяв, клопотань, пояснень, тощо; участь в судових засіданнях по справі – загальною вартістю 250 000,00 грн. 

Як вбачається з матеріалів справи в суді апеляційної інстанції інтереси ТОВ "Розмай Агро" представляв адвокат Шевченко І.В. згідно ордеру серії ВЕ № 1008198 від 23.09.2021, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії № 00919 від 19.08.2015.
Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів в суді апеляційної інстанції адвокатом Шевченко І.В. 
Так, в суді апеляційної інстанції представником позивача складено відзив на апеляційну скаргу (а.с. 74-92, т. 2) та клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду (а.с. 94-95, т. 2). 
Також представник позивача – адвокат Шевченко І.В. брав участь в судових засіданнях у даній справі в суді апеляційної інстанції 29.11.2021 та 13.12.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань від відповідних дат.

З урахуванням приписів ч.4 ст.129 ГПК України та враховуючи, що рішення першої інстанції залишено без змін, а відтак, відбулось на користь позивача, судові витрати мають бути покладені на відповідача у цій справі. 
Також суд апеляційної інстанції наголошує, що можуть бути розподілені витрати і такі, що вже фактично понесені (відшкодування) і такі, що тільки підлягають сплаті (згідно правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19). 
Апеляційний суд зауважує, що попри заявлення надмірності (завищення) вартості правничих послуг, апелянт, тим не менш, відповідних доказів такого завищення суду апеляційної інстанції не надав. В той же час, саме доведення факту завищеної вартості послуг на правничу допомогу покладається на відповідну сторону (ст.ст.13, 73-79, 80 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі №922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу  визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/20, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі     статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.  mutatis рішення ЄСПЛ у справі “East/West” проти України” від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).
Таким чином, керуючись положеннями ч.5 ст.129 ГПК України, зокрема, щодо визначення обґрунтованості витрат, вказаних заявником у акті приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.09.2021  та частково, враховуючи доводи відповідача, наведені в судовому засіданні 10.01.2022 в усному клопотанні про зменшення судових витрат, суд вважає необхідним відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, що узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19 та, зокрема, обмежити витрати на правничу допомогу до розумного та реального розміру.
Як вже зазначено, в договорі про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 встановлено фіксований розмір вартості винагороди за надання правової допомоги (гонорар) в суді апеляційної інстанції у справі №912/1135/21 в розмірі 250 000,00 грн., що не суперечить вимогам законодавства, зокрема, положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, однак такий фіксований розмір вартості адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у встановленому розмірі з іншої сторони. 
Між тим, розмір витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Оцінюючі співмірність витрат   на оплату послуг адвоката зі складністю справи, об`ємом та часом виконаних робіт, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що у наданому до матеріалів справи акті виконаних робіт від 15.12.2021 не деталізовано опису робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, тобто не підтверджено реально витрачений адвокатом час (за виключенням проміжку часу участі адвоката в засіданнях суду), відповідно, не вбачається  обґрунтованості розміру заявлених витрат.
Крім того, акт приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.09.2021 повністю дублює зазначені в детальному описі послуги. Таким чином, ні з акту, ні з детального опису не можливо встановити час, який був витрачений адвокатом реально на зазначені послуги.
Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором поставки №КГ2-13-220120-ПВ від 22.01.2020 та нарахування штрафних санкцій згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, поставка здійснена за накладними. Доказів того, що результат вирішення справи міг вплинути на репутацію сторони або така справа викликала публічний інтерес матеріали дійсної справи не містять. 
Розмір ціни позову жодним чином не впливає на складність справи, оскільки такий розмір залежить лише від вартості поставленого товару, борг по якому стягувався, та від періоду розрахунку нарахувань згідно ст. 625 Цивільного кодексу України. Дана категорія спору в даному конкретному випадку обмежується аналізом доказів та чітко врегульована нормами права і не містить певної особливості, яка потребує застосування висновків Верховного Суду.
Обставини справи свідчать, що справа є не складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль (тобто договір є типовим, а нарахування здійснене за накладними).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17 підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача,  законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини.
Як правильно зауважив в судовому засіданні 10.01.2022 відповідач, позиція позивача, наведена у відзиві на апеляційну скаргу практично повністю збігається із доводами, наведеними у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, відтак не потребувало великих затрат часу. З огляду на викладене, суд вважає адекватним розміром витрат на правничу допомогу, що можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача – 15 000,00 грн. за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції. 
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача). На підставі викладеного, враховуючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності таких витрат,  право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, враховуючи обсяг наданих послуг та баланс інтересів сторін у даному питанні, суд доходить висновку, що адекватним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем при розгляді даної справи, що можуть бути стягнуті з відповідача, є 15 000,00 грн. 
Враховуючи наведені обставини, заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції (із заявлених 250  000,00 грн.).
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково. 
Стягнути з Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Миколаївка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро", м. Київ 15000,00 грн (п"ятнадцять тисяч гривень  00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти заяви – відмовити. 
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Кіровоградської області.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 13.01.2022.

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                     О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                      Е.В. Орєшкіна