ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9117/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонгального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №160/9117/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця  відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельської Д.С. від 26.04.2021 ВП № 63178602 про закінчення виконавчого провадження.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця  відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельської Д.С. від 26.04.2021 ВП № 63178602 про закінчення виконавчого провадження.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про відмову в задоволені позову.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними у справі, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі № 160/2196/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо не внесення Повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 03.10.2019, за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 27-а, до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Зобов`язано Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 40498190) зареєструвати Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкту, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 03.10.2019, за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 27-а, в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. 
Судове рішення набрало законної сили 27.08.2020 року.
23.09.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі     № 160/2196/20, який позивачем пред`явлено для примусового виконання вказаного судового рішення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельською Д.С. від 05.10.2020 року відкрито виконавче провадження № 63178602 та встановлено боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.
Супровідним листом від 05.10.2020 оку № 02133/19582 вказана постанова державного виконавця направлена на адресу сторін виконавчого провадження.
01.03.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельською Д.С. винесено постанову про накладання штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на боржника - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, штраф у розмірі 5 100 грн., з наданням повторного 10-денного строку для виконання.
22.03.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельською Д.С. винесено постанову про накладання штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на боржника - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, штраф у розмірі 10 200 грн. 
Супровідним листом від 22.03.2021 року № 02133/6664 вказана постанова направлена на адресу    сторін виконавчого провадження. 
26.04.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельською Д.С. було складено та направлено до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення в порядку ст.ст. 63, 75, 76 Закону України “Про виконавче провадження”, ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.
Також, 26.04.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельською Д.С. винесено постанову про    закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1    ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, яка листом від 26.04.2021 № 02133/9626 направлена на адресу    сторін виконавчого провадження.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що головним державним виконавцем не вчинено всіх передбачених чинним законодавством дій для примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні № 63178602, а тому постанова від 26.04.2021 про закінчення цього виконавчого провадження є передчасною та підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Так, нормами ст. 124 Конституції України    визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно до норм з ч.2 ст. 129-1 Конституції України     визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 1   ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі   - Закон № 1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”.
Згідно до ч.1 ст. 18 Закону № 1404-VIII    визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів п. 1 ч. 2    ст. 18 Закону № 1404-VIII    виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено      статтею 63 Закону № 1404-VIII.
Так, згідно з ч. 1  ст. 63 Закону № 1404-VIII  за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного      частиною шостою      статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 2  ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
В той же час, відповідно до ч. 3  ст. 63 Закону № 1404-VIII   визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
При цьому, ч. 1, ч. 2  ст. 75 Закону № 1404-VIII  передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу згідно з п. 11 ч. 1  ст. 39 Закону № 1404-VIII    виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою  статті 63 цього Закону.
Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що заходами примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, є застосування державним виконавцем штрафних санкцій до боржника у разі невиконання ним такого рішення без поважних причин в-перше, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин  застосування штрафних санкцій у подвійному розмірі та звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Водночас, вчинення державним виконавцем вищевказаних дій у розумінні приписів п. 11 ч. 1   ст. 39 Закону № 1404-VIII  тягне за собою закінчення виконавчого провадження та надіслання виконавчого документа до суду, який його видав.
Разом з тим, як вірно врахував суд першої інстанції з 01.01.2013 року набрав чинності      Закон України від 05.06.2012 № 4901-VІ “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”   (далі - Закон № 4901-VI), відповідно до ч. 1 ст. 1 якого цей   Закон  встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених      Законом України “Про виконавче провадження”  (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.
Нормами ч.1 ст. 2 Закону № 4901-VI    встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Особливості виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна визначено  ст. 7 Закону № 4901-VI, та якою передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому      Законом України “Про виконавче провадження”, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Згідно з ч. 2  ст. 7 Закону № 4901-VІ  у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Наведена норма кореспондується з приписами ч. 3  ст. 33 Закону № 1404-VIIІ, якими передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому  Законом України  “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Тобто, при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі № 160/2196/20, з урахуванням приписів ч. 2   ст. 7 Закону № 4901-VІ, у разі якщо воно не було виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій) державний виконавець зобов`язаний був звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
В той же час, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що головний державний виконавець при примусовому виконанні виконавчого листа від 23.09.2020 року № 160/2196/20 із заявою про зміну способу і порядку виконання цього рішення до суду не звертався, хоча з моменту відкриття вищевказаного виконавчого провадження та  на день винесення постанови про закінчення цього виконавчого провадження минуло більше, ніж два місяці.
Таким чином, встановлені обставини свідчать про не вчинення державним виконавцем всіх дій, передбачених приписами чинного законодавства, щодо примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні № 63178602, а тому, як наслідок, оскаржувана постанова від 26.04.2021 року ВП №63178602 про закриття виконавчого провадження є передчасною та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин, наведених вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №160/9117/21 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко