П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/4077/21	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді           - Вербицької Н.В.,
суддів - Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

09 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, які полягають у обмеженні максимального розміру його пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, а також здійснити виплату суми недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019 року.       
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у липні 2021 року ГУ ПФУ здійснило перерахунок його пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІІ, на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 13.10.2020 №6/2/4114, починаючи з 01 квітня 2019 року. Однак, пенсію було перераховано з урахуванням обмеження максимального розміру, визначеним ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що, на думку позивача, є противним.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року. Оскільки позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.04.2019 року, тобто в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема апелянт зазначає, що застосування положень Закону № 3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційним Судом України від 20.12.2016 року, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовцям максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 у справі №540/3656/20 визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в здійсненні позивачу перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІІ, на підставі довідки Херсонського обласного військового комісаріату від 13.10.2020 №6/2/4114, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням проведених виплат.
24 березня 2021 року, на виконання рішення суду, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019, розмір якої обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (а.с.54).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що перевищення максимального розміру пенсії позивача стало результатом її підвищення в період дії загальної норми ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а тому до регулювання спірних правовідносин слід застосувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 46 Конституції України   гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами п. 6 ч. 1   ст. 92 Конституції України  основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   від 09.04.1992 №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон № 2262- ХІІ).
Для вірного вирішення оскаржуваних правовідносин слід встановити, чи відповідають дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії позивачу максимальним розміром приписам чинного законодавства України.
Правове регулювання даного питання в рамках дії Закону України №2262-ХІІ здійснювалося положеннями ч. 7 ст. 43 вказаного Закону, які визначали, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Судова колегія звертає увагу, що вищенаведену норму до Закону України №2262-ХІІ додано на підставі п. 8 ч. 6 розд.   ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, який в свою чергу містить аналогічну норму.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016   були визнані такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), положення   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII   зі змінами, а саме: ч. 7   ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини   рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016   положення ч. 7   ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня   ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Фактично з 20.12.2016 ч. 7 ст. 43 в   Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   вважається такою, що відсутня. 
Судова колегія також враховує, що при обмеженні перерахованої позивачу пенсії, пенсійний орган керувався нормами   ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI   (в останній чинній редакції).
Відповідно до   ст. 2 Закону України №3668-VI  максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до   Митного кодексу України, законів України   "Про державну службу",   "Про прокуратуру",   "Про статус народного депутата України",   "Про Національний банк України",   "Про Кабінет Міністрів України",   "Про дипломатичну службу",   "Про службу в органах місцевого самоврядування",   "Про судову експертизу",   "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",   "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів",   "Про наукову і науково-технічну діяльність",   "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",   "Про пенсійне забезпечення",   "Про судоустрій і статус суддів",   Постанови Верховної Ради України   від 13 жовтня 1995 року   "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до   Митного кодексу України, законів України   "Про державну службу",   "Про прокуратуру",   "Про статус народного депутата України",   "Про Національний банк України",   "Про Кабінет Міністрів України",   "Про дипломатичну службу",   "Про службу в органах місцевого самоврядування",   "Про судову експертизу",   "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",   "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів",   "Про наукову і науково-технічну діяльність",   "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",   "Про пенсійне забезпечення",   "Про судоустрій і статус суддів",   постанови Верховної Ради України   від 13 жовтня 1995 року   "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.
Положення   Закону України №3668-VI, які застосовані ГУ ПФУ в Одеській області при обмежені пенсії позивача,   не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають   Конституції України (крім втрати чинності ст.2 в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року   № 2453-VI, як такої, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду   № 3-рп/2013 від 03.06.2013).
Проте, відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII   законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на   Конституції України   і складається з цього Закону,   Закону України   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та   Закону України   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.
За таких умов помилковими є висновки ГУ ПФУ в Одеській області, що Закон України №3668-VI має застосовуватися до правовідносин, які не врегульовані нормами Закону України №2262-XII.
Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.
Аналогічні правові висновки зі спірного питання викладені Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17.
Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенні до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано. 
Судова колегія також враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 по справі №  580/234/19 сформував висновок, за яким пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).
На момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія ОСОБА_1 не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, а таке перевищення виникло лише при перерахунку її розміру у 2021 році з 01.04.2019 року, що є додатковою підставою для висновку, що на позивача не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI.
Враховуючи викладене, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій пенсійного органу в частині обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. 
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 16 серпня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року – скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже проведених виплат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених пп."а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

          Головуючий                                                                                Н.В.Вербицька  
          
           Суддя                                                                                О.В.Джабурія

                     Суддя                                                                                К.В.Кравченко