Дата документу 28.12.2021 Справа № 333/2782/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 333/2782/20                                                Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/3968/21 Піх Ю.Р.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       Головуючого:                Бєлки В.Ю.
               Суддів:                        Кухаря С.В.
                                               Онищенка Е.А.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Істамової Ірини Володимирівни на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів, 
В С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів, посилаючись на те, що 13 березня 2020 року, відповідачем було здійснено самовільне списання грошових коштів на суму 5 769,15 грн., з рахунку НОМЕР_1 . 
На його звернення до відповідача з приводу з`ясування причин списання грошових коштів, було встановлено, що на рахунки в банківській установі, які йому належать накладено арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 03.03.2020 року, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. 
В подальшому було з`ясовано, що стосовно нього відкрито виконавче провадження № 61099748. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя, 21.01.2020 було видано судовий наказ № 333/6861/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2017 року по 31.10.2019 року в сумі 5 359,68 грн. та витрат на сплату судового збору у розмірі 192,10 грн.
28 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного судового наказу та в подальшому винесено згадану раніше постанову про арешт коштів боржника. 
Постановою про арешт коштів боржника від 03.03.2020 року було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, на належать боржнику. Приватним виконавцем до відповідача було направлено платіжну вимогу №61099748-2 від 05.03.2020 року, на підставі якої було здійснено списання грошових коштів з рахунку.
Вказує, що він має статус безробітного з 08.01.2020 року. Допомога по безробіттю йому перераховується на поточний рахунок НОМЕР_1 , є допомогою з державного соціального страхування на випадок безробіття.
Зазначає, що списавши з рахунку грошові кошти, цільовим призначенням яких є допомога по безробіттю, без відповідного його розпорядження та не маючи для такого списання законних підстав, відповідач не забезпечив збереження грошових коштів котрі належали позивачу.
Вказує, що відповідач своїми незаконними діями порушив гарантоване Конституцією України його право на соціальний захист. Зазначені дій відповідача призвели його до вкрай скрутного становища, оскільки він був позбавлений єдиного доходу, що давав можливість хоча би мінімального задоволення життєвих потреб людини. Через скрутне становище він був змушений звертатися до фінансових установ з метою отримання грошових коштів у кредит, через що виникла заборгованість за кредитним договором.
У зв`язку з тяжкістю спричиненою йому душевних страждань та приниження його честі і гідності вважає за доцільне відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 30 000 грн.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 5 769,15 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. 
Заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» відшкодування завданих збитків на суму у розмірі 5 769,15 грн. на користь ОСОБА_1 .
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.
               У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Істамова І.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом прийнято рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Залишилось поза увагою суду, що кошти було списано на користь ТОВ Керуюча компанія «Мрія», а банк не проводив безпідставного списання грошових сум та не отримував вказані кошти на свою користь, а лише забезпечив виконання платіжної вимоги приватного виконавця та виконання рішення суду. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що наказом Запорізького міського центру зайнятості від 08.01.2020 року № НТ200108 ОСОБА_1 з 08.01.2020 року надано статус безробітного.
Наказом від 15.01.2020 року № НТ 200115 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу відповідно до п.п.1,3,4 ст.22 та п.1 ст.2 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 15.01.2020 року по 08.01.2021 року.
За період з 08.01.2020 року по 31.03.2020 року. ОСОБА_1 нараховано 15 916,67 грн. з них утримано 7 563,97 грн. Перераховано до банку 8 352,70 грн. допомоги по безробіттю.
Згідно повідомлення з Запорізького міського центру зайнятості за вих. № 2033/01-22 від 22.05.2020 року Запорізьким центром зайнятості ОСОБА_1 перераховувалась допомога по безробіттю на наданий ним поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Індустріальному відділенні Запорізького регіонального управління Приватбанку.
Постановою про арешт коштів боржника від 03.03.2020 року накладено арешт на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , для необхідності забезпечення виконання боржником судового рішення, а саме судового наказу № 333/6861/19 виданий 21.01.2020 року.
Приватним виконавцем до банку було направлено Платіжну вимогу № 61099748-2 від 05.03.2020 року на підставі якої 13.03.2020 року було здійснено списання грошових коштів з рахунку НОМЕР_1 у розмірі 5 769,15 грн.
Таким чином грошові кошти, які відповідачем було списано з рахунку є допомогою з державного соціального страхування на випадок безробіття.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача АТ КБ «Приватбанк» не відповідають нормам чинного законодавства.
Так, відповідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов?язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, забороненого звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку передбаченому п.10 частини першої статті 34 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа під час звільнення одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; 3) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 4) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 5) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 6) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 7) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 8) допомогу по догляду за дитиною; 9) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 10) допомогу на лікування; 11) допомогу на поховання; 12) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 13) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.
У зв?язку з зазначеним відповідач порушив норми Закону України «Про виконавче провадження», а саме звернув стягнення на кошти, на які заборонено законом, та списав їх з банківських рахунків.
Також судом першої інстанції встановлено, що Всупереч зазначеним вище нормам Закону, відповідач списав кошти з рахунку позивача без його відома, що негативно відобразилось на його матеріальному становищі.
Відповідно до ст. 1066 Цивільного Кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Крім того, відповідно до ст. 1073 Цивільного Кодексу України у  разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи викладене, суд правильно зазначив у рішенні, що відповідач незаконно позбавив позивача ОСОБА_1 права безперешкодно розпоряджатися грошима, сплаченими йому державою як допомога по безробіттю, чим обмежив право позивача розпоряджатися коштами на власний розсуд, списав кошти без відома позивача. Тому, вимоги позивача щодо  стягнення з відповідача  Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» завданих збитків в розмірі 5 769,15 грн. є законною та такою, що підлягає задоволенню.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода. Сума в розмірі 5 769,15 грн. для позивача є вагомою сумою, списання її банківських рахунків призвели до дуже скрутного матеріального становища, душевних страждань, нервових зривів, матеріальної нестабільності. Дослідивши всі обставини та докази в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню але частково у розмірі 5000,00 грн.
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Істамової Ірини Володимирівни залишити без задоволення. 
Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 28 грудня 2021 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                С.В. Кухар

                                                               Е.А. Онищенко