УХВАЛА

23 грудня 2021 року  
Київ
справа №420/13399/20
адміністративне провадження №К/9901/41836/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністра соціальної політики України Лазебної М. В., Кабінету Міністрів України, в якому просив визнати неправомірними: дії Міністра соціальної політики України Лазебної М. В. щодо зволікання власними посадовими обов`язками, які полягають "У наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги", натомість у дійсності незважаючи на підвищення цін і тарифів на послуги" відбувається постійне зменшення розміру призначеної субсидії, всупереч постанові і меті її призначення, незаконними; дії Кабінету Міністрів України, які полягають у ганебно-зухвалому зменшенні соціального нормативу на теплову енергію для централізованого опалення незаконними та такими що суперечать здоровому глузду, внаслідок того що ані позивач, ані інші громадяни, які отримують такі послуги не мають можливості впливати на їх шалений розмір; зобов`язати Кабінет Міністрів України встановити соціальний норматив для централізованого опалення таким, щоб розмір плати за комунальні послуги з урахуванням отриманої субсидії не перевищував встановлений законодавством 15 - 20 відсотковий розмір доходів; визнати, що встановлені Кабінетом Міністрів України коригуючи коефіцієнти з розрахунку розміру витрат теплової енергії є необґрунтованими та такими що суперечать здоровому глузду, тому що встановлені по областям, а мають встановлюватися з на підставі кліматичної зони регіону, у порівнянні з його місцезнаходженням відносно іншого та насамперед, з урахуванням на якій відстані від північного чи південного кордону України знаходиться один регіон у порівнянні з іншим; зобов`язати Кабінет Міністрів України негайно переглянути коригуючи коефіцієнти і на підставі того, що причиною боргу у переважній кількості боржників та постачальника послуг, були необґрунтовані коефіцієнти, зробити перерахунок боргів як постачальника послуг, насамперед "Подільськтеплокомуненерго", так і отримувачів цих послуг, насамперед мешканців м. Подільськ Одеської області та інших громадян України; стягнути з Міністра соціальної політики України Лазебної М. В , 1500000,00 грн у відшкодування завданої йому моральної та матеріальної шкоди.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року визнано зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії ОСОБА_1 . Накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000,00 гривень (одна тисяча гривень) за умисне зловживання процесуальними правами та перешкоджання правосуддю, стягнувши штраф в дохід Державного бюджету України у встановленому законодавством порядку. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду як наслідок реагування на зловживання процесуальними правами.
Не погоджуючись з ухвалою суду, заявник оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021   року змінено ухвалу суду першої інстанції в частині визначення розміру штрафу, зменшивши його до 681,00 грн. В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року залишено без змін.
17 листопада 2021 року ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04     листопада 2021   року, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судами обставин справи, просить скасувати оскаржені судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник також просить зупинити виконання постанови суду апеляційної інстанції в частині стягнення штрафу.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 грудня 2021 року  касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Недоліки касаційної скарги усунуто у строк, установлений судом.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у    пунктах 3,    4,    12,    13,    17,    20   частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
За правилами абзацу 2 частини четвертої  статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Предметом касаційного оскарження у цій справі є судові рішення, прийняті в порядку статей 45, 145 КАС України щодо зловживання процесуальними правами та вжиття заходів процесуального примусу.
Ухвала суду першої інстанції, в частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу, відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, установленому частиною другою статті 328 КАС України.
Враховуючи те, що у частині другій статті 328 КАС України наведений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021   року в частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу необхідно відмовити. Тому відсутні підстави для зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції в цій частині.
Перевіряючи інші доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення, якими його позов залишено без розгляду. Заявник послався на те, що судами неправильно застосовано приписи частини третьої статті 45 КАС України, оскільки образливих висловів він не вживав, суддя першої інстанції не мав повноважень одноособово постановляти оскаржувану ухвалу. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що справу розглянуто та вирішено неповажним складом суду, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до пункту 1 частини третьої статті 353 КАС України.Такі аргументи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки. 
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування cудами першої та  апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень статті 45  КАС України.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року в частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.
2. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021      року в частині стягнення штрафу в порядку процесуального примусу у розмірі 681,00 грн.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021      року в частині залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
4.    Витребувати справу №420/13399/20 із Окружного адміністративного суду міста Києва.
5.   Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
6.   Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
7.      Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О. В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська