ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року	Львів	Справа № 308/14577/21 пров. № А/857/20831/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Мікули О.І., Курильця А.Р.,
за участю секретаря судового засідання                    Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року (головуючий суддя Логойда І.В., м. Ужгород) по справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації,-

В С Т А Н О В И В :

військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась в суд першої інстанції з позовом до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до вирішення питання про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України..
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року позов задоволено. Затримано ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Індії, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк до шести місяців.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить таке скасувати та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства мають передувати дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обгрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. А саме, видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України є можливим лише на підставі рішення адміністративного суду.
Затриманню іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є можливим якщо відносно такої особи подано адміністративний позов про примусове видворення і зібраними у справі доказами підтверджуються обставини, що така особа ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
Однак, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що відносно відповідача судом було прийнято рішення про його примусове повернення в країну походження або третю країну, і відповідач ухилився від його добровільного виконання у визначений у зазначеному рішенні строк.
Також, матеріали справи не містять доказів звернення уповноважених органів до суду про примусове видворення відповідача за межі України, або існування процедури примусового видворення відповідача на виконання відповідного рішення суду.
Окрім зазначеного, матеріали справи не містять будь-яких доказів або обґрунтованих доводів позивача з яких вбачалось, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України. Крім того, згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01.11.2021 у відповідача були наявні при собі долари США, що підтверджує можливість самостійного виїзду відповідача за межі території України.
Як наслідок приведених положень законодавства та фактичних обставин справи вважає доводи позивача та висновки суду першої інстанції про необхідність затримання відповідача з метою забезпечення його примусового видворення безпідставними та необгрунтованими належними доказами.
Отож, ухвалюючи оскаржуване судове рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення за межі території України, суд першої інстанції не зважив та не урахував, що відповідач є особою яка ідентифікована.
В поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Індії о 21 год. 10 хв. 01.11.2021 був виявлений та затриманий складом: резерву 2-ї черги на ділянці відповідальності віпс «Оноківці» впс «Ужгород» в районі 270-271 прикордонних знаків, близько 900 м. до лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи 7 осіб. Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні.
Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», якими визначено порядок перетинання державного кордону України.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 01.11.2021 року,протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01.11.2021 та іншими документами.
Згідно відповіді на лист № 21-1214 від 02.11.2021 центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., документований ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , терміном дії до 25.06.2023, за якою прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на підставі пп. 4 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, що затверджений постановою КМУ від 25.04.2018 р. № 322.
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що згідно ч. 4  ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»  іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України, та у нього відсутні документи, що дають право на перетин державного кордону України, то позов підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 289, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року по справі № 308/14577/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	А. Р. Курилець