Ухвала
 
20 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 761/15989/19
провадження № 61-21255ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Медіа Група» на постанову Київського апеляційного суду від 28  квітня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська медіа група», ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Золота середина» про визнання негативної інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
23 грудня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська Медіа Група» (далі - ТОВ «Європейська Медіа Група») засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28  квітня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28  квітня 2021 року. 
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення представник заявника ТОВ «Європейська Медіа Група» - адвокат Бондар А. В. посилається на те, що він вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою та заявляв клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому вказував, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду засобами поштового зв'язку не отримував, а отримав її лише 07 вересня 2021 року у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва. Також представник заявника зазначав, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень на той час була відсутня постанова Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року.    
Проте такі твердження заявника не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Як з'ясовано судом, ТОВ «Європейська Медіа Група» у жовтні 2021 року вже подавалась касаційна скарга на постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року до суду касаційної інстанції, проте ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року його касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.  
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Доводи представника заявника ТОВ «Європейська Медіа Група» - адвоката Бондар А. В. щодо причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, адже він подавав касаційну скаргу, проте не підтвердив того, що перешкоджало виконати у повному обсязі вимоги ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху у визначений судом строк. Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження. Тому заявник зобов`язаний довести, що перешкоджало вчасно подати касаційну скаргу та виконати вимоги ухвали Верховного Суду.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Отже, заявнику необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від  28  квітня 2021 року, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку, разом із належними доказами на підтвердження належних підстав поновлення пропущеного строку.
Так, представник заявника у заяві про поновлення строку касаційного оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 рокуним отримано лише 07 вересня 2021 року, на   підтвердження   чого   надає   копію заяви до Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року. У зв'язку з викладеним, вважає, що строк на подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 рокубуло пропущено з поважних причин.  
Проте представником заявника не зазначено обґрунтованих підстав, які перешкоджали йому отримати повний текстоскаржуваної постанови апеляційного суду безпосередньо в суді апеляційної інстанції або в суді першої інстанції у період часу з дати її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень (22 червня 2021 року) та до дати звернення до суду першої інстанції з заявою про видачу копії постанови апеляційного суду (07 вересня 2021 року). 
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Заявником не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення. 
Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 28 квітня 2021 року зареєстрований в реєстрі 18 червня 2021 року, а оприлюднений - 22 червня 2021 року. Однак заявник вперше звернувся до суду з касаційною скаргою лише 06 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.  
Таким чином, заявнику слід надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 28 квітня 2021 року, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист про надсилання кореспонденції апеляційним судом, поштовий конверт, довідку апеляційного суду щодо дати надсилання та дати отримання/неотримання заявником копії повного тексту постанови від 28 квітня 2021 року тощо).
Також відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов'язково наводитись у взаємозв'язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Касаційна скарга не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне. 
ТОВ «Європейська Медіа Група»мотивує касаційну скаргу тим, судом апеляційної інстанції встановлено фактичні обставини справи, проте неправильно застосовано до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню.   
При цьомупредставник заявника не визначає підставою касаційного оскарження судового рішення відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України.  Натомість він лише посилається на пункт 2 частини третьої статті 411 ЦПК України, який є підставою для скасування судового рішення, а не підставою касаційного оскарження.
Таким чином, у касаційній скарзі ТОВ «Європейська Медіа Група» відсутні посилання на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга.   
У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).
З огляду на зазначене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також надіслати до суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року за заявою представника заявника товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Медіа Група» - адвоката Бондара Антона Вікторовича неповажними.
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська Медіа Група» на постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов