Ухвала
 
14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 465/6009/18
провадження № 61-1316ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Безвенюк Віктор Володимирович, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 16 лютого                  2021 року позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах задоволено.
Визнано таким, що поновлений на той самий строк (з 05 березня 2014 року до 05 березня 2019 року) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року, зареєстрований у Львівській міській раді                15 квітня 2009 року за № Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10 серпня 2009 року за                                                      № 04:09:438:00038 кн.04-2.
Визнано таким, що поновлений на той самий строк (з 05 березня 2019 року  до 05 березня 2024 року) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року, зареєстрований у Львівській міській раді                 15 квітня 2009 року за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10 серпня 2009 року за                                 № 04:09:438:00038 кн.04-2.
Визнано укладеною додаткову угоду від 18 лютого 2020 року до договору оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року (зареєстрований                            у Львівській міській раді 15 квітня 2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10 серпня                    2009 року  за № 04:09:438:00038 кн.04-2) про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року  на той самий строк і на тих самих умовах двічі, а саме: з 05 березня 2014 року до 05 березня 2019 року; та                       з 05 березня 2019 року до 05 березня 2024 року.
Вирішено про розподіл судових витрат.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року поновлено Львівській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2021 року.
Зупинено дію рішення Франківського районного суду міста Львова від                        16 лютого 2021 року до закінчення апеляційного провадження.
Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2021 року.
Постановою Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено.
Рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 лютого                          2021 року скасовано та ухвалено нову постанову.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах  відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У січні 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу                            ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Безвенюк В. В.,  в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Львівськогоапеляційного суду від 15 червня 2021 року слід відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку:
1)                 рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи 
та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених 
у частині третій цієї статті;
2)                 ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду 
в апеляційному порядку; 
3)                 ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Ухвала Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, якою поновлено Львівській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2021 року, зупинено дію рішення Франківського районного суду міста Львова від                        16 лютого 2021 року до закінчення апеляційного провадження та відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду міста Львова від                16 лютого 2021 року, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки відсутня у переліку пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України             суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки ухвала Львівського апеляційного суду від 15 червня 2021 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
Касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат                          Безвенюк В. В.,  в частині оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року підлягає відкриттю.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення, заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі                             № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 22 вересня 2020 року                    у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження                        № 61-14230сво18), від 11 серпня 2021 року у справі № 454/2147/18 (провадження № 61-7244св20).
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат                    Безвенюк В. В., подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Безвенюк Віктор Володимирович,  на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 червня                2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, відмовити.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року.
Витребувати з  Франківського районного суду міста Львова цивільну справу (№ 465/6009/18).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                           І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк