ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 404/7394/20(2-а/404/93/21)	
                                                                                          Суддя І інстанції Мохонько В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  скасувати постанову серії ЕАМ №3425730 від 13 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що складена відносно ОСОБА_1 .
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2021 року адміністративний позов залишено без змін.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеної інспектором патрульної поліції постанови у справі про адміністративне правопорушення. Вказує на те, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення була складена 13 листопада 2020 року, тобто у період допуску до участі в міжнародному русі автомобілів із Придністровського регіону Молдови. Зазначає про те, що на належний позивачу транспортний засіб було отримано тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_1 від 24 листопада 2020 року, з якого вбачається, що Дніпровська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ на ім`я ОСОБА_1 ». Також скаржник зазначає про наявність колізії норм права між статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» та п.29.1 ПДР України.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 13 листопада 2020 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Поправка Дмитром Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3425730, згідно з якою позивач 13 листопада 2020 року о 14:43 год., керував ТЗ на іноземній реєстрації та під час перевірки документів з`ясувалося, що реєстраційні документи на ТЗ не відповідають вимогам конвенції про дорожній рух (Відень 1968р.), чим порушив п.29.1.а. ПДР України.
Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.29.1.а. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати реєстраційні документи на транспортний засіб і посвідчення водія, що відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968).
В свою чергу, згідно із Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974 року ратифіковано Віденську Конвенцію про дорожній рух від 1968 року.
Відповідно до п. "b" ст.1 Конвенції, транспортний засіб вважається таким, що перебуває у міжнародному русі, якщо: іі) він не зареєстрований в цій державі.
Згідно п. "а" ст. 35 Віденської конвенції: " Положення цієї Конвенції застосовуються до автомобілів, що знаходяться в міжнародному русі, і до причепів, інших, ніж зчеплений з автомобілем легкий причіп, які зареєстровані однією з Договірних сторін або одним з її територіальних підрозділів, причому водій автомобіля повинен мати свідоцтво про реєстрацію, підтвердження факту реєстрації, або відповідним компетентним органом цієї Договірної Сторони або її територіального підрозділу, або від імені Договірної Сторони або її територіального підрозділу уповноваженим нею на те об`єднанням".
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач керував  транспортним засобом TOYOTA SCION н.з. НОМЕР_2 який зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Тирасполь Придністровська Молдавська Республіка.
При цьому, відповідно до ст. 110 Конституції Республіки Молдова та ст. 3 Закону Республіки Молдова № 173 у складі Республіки Молдова засновано адміністративно-територіальне формування Придністров`я.
Водночас, Придністровська Молдавська Республіка не є учасником Віденської конвенції "Про дорожній рух" 1968 року.
Нотою Міністерства закордонних справ та європейської інтеграції Республіки Молдова від 11.06.2007 року №11140 повідомлено Україну, що документи про реєстрацію ТЗ, оформлені УДАІ МВС Придністровської Молдавської Республіки, не мають юридичної сили. Водночас жителі Придністровського регіону мають змогу зареєструвати свої ТЗ відповідно до законодавства Республіки Молдова.
Згідно із ч.1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, факт керування 13 листопада 2020 року  транспортним засобом TOYOTA SCION н.з. НОМЕР_2 який зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Тирасполь Придністровська Молдавська Республіка позивачем не заперечується.
Відтак, з огляду на те, що Придністровська Молдавська Республіка не є учасником Віденської конвенції "Про дорожній рух" 1968 року, відповідно, до документів Придністровської Молдавської Республіки зазначена конвенція не розповсюджується, а відтак, вони не можуть бути визнані такими, що відповідають вимогам Конвенції "Про дорожній рух".
Враховуючи те, що позивачем допущено порушення п.29.1.а ПДР України, інспектором патрульної поліції Вертепного І.І. правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є законною та не підлягає скасуванню.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на наступному.
Так, статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що, зокрема, транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації протягом десяти діб з моменту такого ввезення без зміни реєстраційних документів та національних номерних знаків країни їх реєстрації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно із абз.3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Тобто, Законом України «Про дорожній рух» визначено, що, зокрема, питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач, на час виникнення спірних правовідносин, мав право на ввезення транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України менше ніж на 30 діб, водночас, з урахуванням того, що на території України не допускається керування транспортним засобом, який зареєстрований у Придністровської Молдавської Республіки, оскільки реєстраційні документи на транспортний засіб не відповідають вимогам Конвенції «Про дорожній рух» від 1968 року, права на керування таким транспортним засобом він не мав.
Водночас, відповідно до п.7  Порядку державної реєстрації  (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (Далі – Порядок) транспортні  засоби,  тимчасово  ввезені  на  митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній  реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним   органом   доходів   і   зборів.   Тимчасово  ввезені транспортні  засоби  не  можуть  бути  розкомплектовані на запасні частини,  передані  у  володіння,  користування  або розпорядження іншим особам.
Відповідно до п.8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться  на  підставі  заяв  власників,  поданих  особисто або уповноваженим  представником,  і  документів,  що  посвідчують  їх особу,  підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб -  нотаріально  посвідчена  довіреність),  а  також  правомірність придбання,   отримання,   ввезення,  митного  оформлення  (далі  - правомірність   придбання)   транспортних  засобів,  відповідність конструкції  транспортних  засобів  установленим  вимогам  безпеки дорожнього  руху,  а  також  вимогам, які є підставою для внесення змін  до  реєстраційних  документів.  Не допускаються до державної реєстрації  транспортні  засоби  з  правим розташуванням керма (за винятком   транспортних   засобів,   які   були   зареєстровані  в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про  дорожній  рух").
В свою чергу, згідно із п.31 вказаного Порядку на  транспортні  засоби  особистого  користування,  тимчасово ввезені  на  митну територію України більш як на 30 діб, видаються тимчасові  реєстраційні  талони  із зазначенням строку тимчасового ввезення, встановленого  органом  доходів  і зборів відповідно до митного  законодавства, про що зазначається в документах про митне оформлення  таких  засобів. Після закінчення  строку  тимчасового  ввезення   транспортні засоби вважаються незареєстрованими.
В такому випадку право керування на території України транспортним засобом TOYOTA SCION, яке зареєстровано в Придністровській Молдавській Республіці і належить ОСОБА_1 , можливе за наявності тимчасового  реєстраційного  талону  із зазначенням строку тимчасового ввезення, встановленого  органом  доходів  і зборів відповідно до митного  законодавства, про що зазначається в документах про митне оформлення  таких  засобів, який видано відповідним підрозділом МВС України.
Як вбачається з матеріалів справи Дніпровською митницею видано посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , відповідно до якого Дніпровська митниця не заперечує проти реєстрації підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому Посвідченні ТЗ, а саме ТЗ TOYOTA СКИОН, який належить позивачу.
Водночас, в матеріалах справи відсутній тимчасовий  реєстраційний  талон, який виданий відповідним підрозділом МВС України, на транспортний засіб TOYOTA SCION, що належить ОСОБА_1 , що виключає можливість керування цим транспортним засобом на території України.  
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2021 року –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
В повному обсязі постанова складена 15.02.2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова