УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/19220/20
Провадження № 22-ц/4820/2020/21
Категорія: 48
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Гриньова А.М.
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/19220/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року (суддя Приступа Д.І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
       Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 зазначала, що вона з 31.08.2013 до 24.02.2020 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і 06.02.2019 сторонами було придбано автомобіль AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за 6800 доларів США, що еквівалентно 185028 грн та зареєстровано за відповідачем. Позивачка вказує, що у липні 2020 року ОСОБА_1 відчужив спірний автомобіль без її відома, а тому остання, як співвласниця цього транспортного засобу, має право отримати грошову компенсацію за свою частку у праві власності, що становить Ѕ вартості автомобіля, а саме 92 514 грн. А тому, ОСОБА_2 просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , стягнути з ОСОБА_1 компенсацію Ѕ вартості спірного автомобіля в сумі 92514 грн та вирішити питання судових витрат. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 79 050 грн компенсації Ѕ вартості автомобіля AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , а також 790,55 грн судових витрат. В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує, що суд першої інстанції при постановлені рішення не врахував, що спірним автомобілем є автомобіль марки AUDI А6, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , який був відчужений під час шлюбу 29.11.2019, коли сторони проживали однією сім`єю та кошти від продажу транспортного засобу витрачалися спільно на сім`ю. Також, на думку ОСОБА_1 , суд не звернув уваги на те, що позивачка в позові невірно вказала дату купівлі та продажу автомобіля AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , адже такого транспортного засобу, як вказує позивачка, у нього не було. 
Разом з тим, до позовної заяви не додано доказів вартості спірного автомобіля, а додані судом першої інстанції до матеріалів справи відомості з сайту https://auto.ria.com/uk/ з порушенням вимог процесуального законодавства, оскільки були подані представником позивачки одночасно із письмовими дебатами. Апелянт посилається на те, що вищевказані відомості з сайту є необґрунтованими, оскільки автомобіль проданий 29.11.2019 на підставі договору купівлі-продажу, законність якого сторони не оспорюють, правочин не визнаний судом не дійсним і не є нікчемним.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.
Відзив від учасників справи не надходив.
Справа розглядається в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України). 
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України). 
Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивачки 79050 грн компенсації Ѕ вартості автомобіля AUDI А6 номерний знак НОМЕР_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, частки позивачки та відповідача є рівними і враховуючи, що встановити дійсну вартість спірного автомобіля не можливо, тому суд визначив вартість майна від подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна. 
Однак, апеляційний суд не погоджується із такими висновками суду в частині визначення ідентифікаційних даних спірного автомобіля та його вартості.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з 31.08.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року розірвано (а.с.7,8).
Згідно інформації Територіального сервісного центру МВС №6841 від 09.10.2020 автомобіль AUDI А6 1984 (2002), номер кузова НОМЕР_2 перереєстрований на нового власника по договору укладеному в ТСЦ 29.11.2019 (а.с.30).
Також, відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 26.11.2020 в період з 01.02.2020 по 24.02.2020 реєстраційних операцій щодо реєстрації чи перереєстрації транспортних засобів ОСОБА_1 не виявлено (а.с.33). 
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 686/23104/17.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
У статті 63 СК України зазначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 
Згідно із частинами першою, другою статті 71 СК України, частиною другою статті 364 ЦК України поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Такий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 27 квітня 2016 року по справі № 6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19).
З огляду на викладене, суд першої інстанції, врахувавши наведені положення закону, хоча невірно зазначив ідентифікаційні дані спірного автомобіля, дійшов правильного висновку, що автомобіль AUDI А6 набуто сторонами за час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві власності на автомобіль є рівними і відповідачем відчужено спірне майно без згоди ОСОБА_2 . 
Разом з тим, при визначенні розміру грошової компенсації, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки, суд припустився помилки. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Вартість майна, що підлягає поділу визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Такий висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження 61-9018сво18).
В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом не мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Встановлено, що сторони не визначили за погодженням між собою вартість спірного майна і в матеріалах справи відсутні докази щодо визначення ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. 
Отже, враховуючи факт відчуження ОСОБА_1 спірного майна без згоди ОСОБА_2 судова колегія вважає, що позивачка в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довела належними та допустимими доказами ринкову вартість подібного за своїми якостями автомобіля. 
А надані позивачкою скріншоти з сайту https://auto.ria.com/uk/ не є допустимими доказами на підтвердження ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.
Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивачки 79050 грн компенсації Ѕ вартості спірного автомобіля. 
З огляду на вищенаведене, підлягає до скасування оскаржуване судове рішення із постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
А тому доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими є обґрунтованими.
Разом з тим, посилання апелянта на не врахування судом першої інстанції тих обставин, що спірний автомобіль був відчужений під час шлюбу 29.11.2019 і кошти отримані за це майно було витрачено в інтересах сім`ї є недоведеними, оскільки відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано належних і достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин і позивачкою ці обставини не визнавалися. І, крім того, як слідує із змісту позовної заяви позивачки у справі №686/32135/19 про розірвання шлюбу ОСОБА_2 зазначає, що подружні відносини з ОСОБА_1 припинені 11.11.2019 і з того часу спільне господарство не ведеться (а.с.49 – 50). 
Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Таким чином підлягає до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1387,71 грн (квитанція №0.0.2353277525.1 від 23.11.2021 (а.с.77)).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 – 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) 1387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн 71 коп судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 29 грудня 2021 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай