УХВАЛА

22 грудня 2021 року 
м. Київ
Справа №  927/92/21(927/351/21) 

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.; 

за участю представників сторін:
АТ КБ "Приватбанк" - Андріїшиної Н.П. (дов.№ 8444-К-Н-О від 23.10.2021),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 
на постанову     Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021
у справі     №927/92/21(927/351/21)
за позовом:   Приватного підприємства "КАПРАЙЯ"
до відповідача-1: Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 
до відповідача-2: Приватного підприємства "ДАЙКОН", 
третя особа: розпорядник майна ПП "Дайкон" Пода Вячеслав Володимирович,
про визнання недійсними окремих умов кредитного договору №4Д12136И від 07.05.2012.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.02.2021 за заявою Приватного підприємства "Капрайя" (далі - ПП "Капрайя") відкрито провадження у справі № 927/92/21 про банкрутство Приватного підприємства "Дайкон"  (далі - ПП "Дайкон", боржник), визнано грошові вимоги ПП "Капрайя" до боржника у розмірі 530 400,00 грн, введено процедуру розпорядження майном боржника.

АТ КБ "ПриватБанк" направило до місцевого господарського суду заяву про визнання кредиторських вимог до боржника в розмірі 777 673 991,98 грн, з яких 4 540,00 грн - судовий збір, 318 236 186,61 грн - заборгованість з винагороди, 459 437 805,37 грн - пеня за прострочення сплати винагороди банку), які виникли на підставі кредитного договору № 4Д12136И від 07.05.2012.

ПП "Капрайя" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до відповідачів: АТ КБ "ПриватБанк" та ПП "Дайкон", (третя особа - розпорядник майна ПП "Дайкон" Пода Вячеслав Володимирович), про визнання недійсними окремих умов кредитного договору №4Д12136И від 07.05.2012. 

ПП "Капрайя" вказувало, що право на звернення до суду з даною позовною заявою у статусі позивача виникло з моменту звернення до суду, як конкурсного кредитора АТ КБ "ПриватБанк".

Як на підставу для звернення з позовом ПП "Капрайя" посилається на те, що укладений між АТ КБ "ПриватБанк" та ПП "Дайкон" кредитний договір №4Д12136И від 07.05.2012 зі спірними умовами суттєво впливає на його процесуальні та майнові права як кредитора у справі про банкрутство; майнові інтереси ПП "Капрайя" можуть бути порушеними при розподілі майна у разі ліквідації боржника у випадку задоволення вимог АТ КБ "ПриватБанк" щодо сплати винагороди за користування кредитом та пені за несплату цієї винагороди.

ПП "Капрайя" вважає, що задоволення його кредиторських вимог залежить від розміру заявлених іншими конкурсними кредиторами вимог в порядку частини 3 статті 64 КУзПБ. Тому, спірні умови кредитного договору, що збільшують розмір грошових вимог іншого кредитора, зумовлюють порушення прав позивача на отримання у повному обсязі належних грошових коштів в процедурі банкрутства ПП "Дайкон".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.06.2021 у позові відмовлено повністю.

Господарський суд дійшов висновку, що укладення спірного договору не зачіпає права та інтереси позивача у даній справі, оскільки ПП "Капрайя" не є ані стороною договору, ані заінтересованою особою в розумінні статті 215 ЦК України, а є заінтересованою особою в розумінні статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.06.2021 у справі №927/92/21(927/351/21) скасовано. 
Прийнято нове рішення, яким позовну заяву Приватного підприємства "Капрайя" про визнання недійсними окремих умов кредитного договору №4Д12136И від 07.05.2012, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Приватним підприємством "Дайкон", задоволено. 
Визнано недійсними умови кредитного договору №4Д12136И від 07.05.2012, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Приватним підприємством "Дайкон", що викладені у наступних пунктах цього договору: 
- Пункт А. 10 розділу А «Суттєві умови договору» в редакції Додаткових угод до кредитного договору від 02.10.2012; від 21.07.2014; 27.10.2015 (від 2015);
- Пункт 4.5 розділу 4 «Порядок розрахунків» в редакції Додаткової угоди до кредитного договору від 02.10.2012;
- Пункт 4.6 розділу 4 «Порядок розрахунків» в редакції Додаткових угод до кредитного договору від 02.10.2012; від 02.02.2016;
- Пункт 4.13 розділу 4 «Порядок розрахунків» в редакції Додаткових угод до кредитного договору від 02.10.2012; від 02.02.2016;
- Пункт 5.1 розділу 5 «Відповідальність сторін» в редакції Додаткових угод до кредитного договору від 02.10.2012; від 21.07.2014, в частині винагороди за користування кредитом;
- Пункт 5.7 розділу 5 «Відповідальність сторін» в редакції Додаткових угод до кредитного договору від 02.10.2012; від 21.07.2014, в частині винагороди за користування кредитом.

За висновком апеляційного суду, положення кредитного договору, які встановлюють обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом, суперечать положенням статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства,  відтак умови кредитного договору №4Д12136И від 07.05.2012 (зі змінами та доповненнями в редакції додаткових угод від 21.07.2014, 2015 року, 02.02.2016), за якими боржник повинен сплатити крім відсотків за користування кредитом, ще й винагороду за користування кредитом, є несправедливими умовами договору та відповідно до статті 203 ЦК України є недійсними.

Одночасно суд зазначив, що ПП "Капрайя" має право на звернення до суду із відповідним позовом, а обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не суперечить вимогам чинного законодавства.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021, залишити в силі рішення Господарського суду Чернігівської     області від 18.06.2021.

Скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції     оскаржуване рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статей  3, 6, 203, 204, 215, 627, 628, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та порушенням норм процесуального права, а саме статей 18, 75, 236 ГПК України.

Крім того вказує, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права     без урахування висновків     щодо     застосування     норми права у подібних правовідносинах, викладених     у постановах Верховного Суду від 19.03.2021 у справі № 904/2073/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали касаційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення учасників справи, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі №927/92/21(927/351/21) з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що Касаційним господарським судом ухвалою від 13.10.2021 на розгляд судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу №904/5314/20 в частині грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського", нарахованих кредитором за передбаченими положеннями кредитного договору про додаткову винагороду за користування кредитором зі змінюваною процентною ставкою, за відсутності доказів недійсності відповідних положень кредитного договору, на підставі яких така винагорода  нарахована.

Підставами передачі  визначено необхідність уточнення  питання щодо розгляду  грошових вимог банку до боржника в частині нарахованої винагороди за користування кредитом, викладеного у постанові Касаційного господарського суду від 21.07.2021 у справі № 910/14918/20,  з огляду на можливе відступлення від відповідної правової позиції, викладеної у наведеній справі, в якій були відхилені посилання на висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 904/2073/19 від 19.03.2021, про неврахування яких стверджує заявник касаційної скарги у цій справі за позовом про визнання недійсними окремих положень кредитного договору, які встановлюють обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом.

Ухвалою від 04.11.2021 Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду прийняв до розгляду справу № 904/5314/20, ухвалою від 08.12.2021 розгляд справи  відкладено на 19.01.2022.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов     висновку про наявність підстав для зупинення з власної ініціативи провадження у справі № 927/92/21(927/351/21) за касаційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на постанову     Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/5314/20.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі №927/92/21(927/351/21) зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку  судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/5314/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                            Огороднік К.М.

Судді                                                                                          Жуков С.В.

                                                                                          Ткаченко Н.Г.