Ухвала
10 січня 2022 року
м. Київ
справа № 215/442/18
провадження № 51- 1175 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді              ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року,
встановив:
вироком Ленінського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від
15 листопада 2016 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, до покарання у виді позбавлення волі на строк 10  років без штрафу, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з 15 листопада
2016 року, зараховано у строк  покарання строк попереднього утримання під вартою з 22 травня по 15 листопада 2016 року.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року вирок Ленінського районного суду м. Краснодара Російської Федерації  від 15 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_4 приведено у відповідність до законодавства України, постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28  ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років без  конфіскації майна. 
Строк покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Ленінського районного суду
м. Краснодара Російської Федерації від 15 листопада 2016 року постановлено відраховувати з 15 листопада 2016 року.
Зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк призначеного покарання строк тримання під вартою в період з 22 травня по 15 листопада 2016 року.
Ухвалою Дніпровського  апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 22 травня по 15 листопада
2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленим стосовно нього рішенням через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року змінити та відповідно до положень статей 68, 69 К України пом`якшити йому покарання до 8 років позбавлення волі.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень – ухвал Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року та Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року, оскаржуване засудженим судове рішення постановлене відповідно до Глави 46 КПК України «Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб».
Порядок розгляду судом питань про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України врегульовано ст. 610 КПК України.
Частиною 7 ст. 610 КПК України передбачено, що ухвалу суду, постановлену за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави  у відповідність із законодавством України, може бути оскаржено в апеляційному порядку. Касаційне оскарження таких ухвал цією нормою закону не передбачено.
Отже, враховуючи положення статей 424, 610 КПК України, оскаржувана засудженим ухвала Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від
19 березня 2018 року, відповідно й ухвала Дніпровського апеляційного суду від
18 жовтня 2021 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                              ОСОБА_3