ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1926/22 Справа № 932/2925/21  Категорія 81 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова  К. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року                                                                 м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
       головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
       суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
       при секретарі - Кругман А.М.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
       за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
       на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року
       за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив визнати та дозволити примусово виконати на території України ухвалу Ленінського районного суду м.Єкатеринбургу Свердловської області РФ від 27 листопада 2020 року у справі № 2-653/2015, та видати виконавчий лист з примусового виконання.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду, повернуто заявникові без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не звернуто увагу на той факт, що надані суду документи викладені мовою, яка передбачена міжнародною угодою, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою, тому переклад документів на українську мову, не є обов`язковим.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Повертаючи без розгляду клопотання ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що в порушення вимог ст. 466 ЦПК України до клопотання не було надано засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
За приписами ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Статтею 465 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.
Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» N 240/94-ВР від 10 листопада 1994 (далі — Конвенція) передбачає можливість визнання та виконання судових рішень, винесених у цивільних і сімейних справах, а також вироків у частині цивільного позову.
Згідно з положеннями ст. 53 Конвенції, клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й до суду, що виніс рішення у справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.
Згідно зі ст. 466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.
Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.
До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 53 Конвенції до клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.
Частиною 3 статті 53 Конвенції передбачено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення і прикладені до нього документи забезпечуються завіреним перекладом на мову запитуваної Договірної Сторони або на російську мову.
Таким чином, зазначена Конвенція передбачає подання доданих до клопотання документів також й на російській мові, а посилання суду першої інстанції на положення п.6 ч.3 ст. 466 ЦПК України є помилковими, оскільки застосовується лише у разі, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору.
Така правова позиція узгоджується із Постановою КЦС ВС від 21 серпня 2019 року у справі №204/6764/16-ц.
З огляду на наявність такого договору (Конвенція) і визначення ним у ст. 53 переліку документів, що мають додаватися до клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права, призвели до неправильного вирішення питання щодо наявності передбачених законом підстав для повернення клопотання без розгляду.
Згідно з ч.6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова