ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 січня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 915/442/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

/сторони повідомлені про час та місце розгляду заяви електронною поштою (див. –роздруківку від 28.12.2021), але не скористалися правом на участь в судовому засіданні/,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “БАЗИСБУДТРАНС”
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАРАДАЙС РЕЛАКС”
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2021, проголошене о 14:21:00 суддею Смородіновою О.Г. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 08.10.2021
та на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2021, проголошене о 15:16:02 суддею Смородіновою О.Г. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 22.10.2021
у справі № 915/442/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАРАДАЙС РЕЛАКС”
до Товариства з обмеженою відповідальністю “БАЗИСБУДТРАНС”
про встановлення земельного сервітуту, зобов`язання внести відомості до Державного земельного кадастру та Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС”, в якій просило суд з урахуванням заяви про зміну предмету позову встановити постійний земельний сервітут шляхом надання ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС”, а також членам його виконавчого та інших органів, право проходу та проїзду, а також право для проходу та проїзду працівникам, відвідувачам ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС”, зокрема його клієнтам, діловим партнерам, в тому числі і потенційним, контрагентам, які в тому числі але не виключно поставляють продукти, будівельні матеріали, здійснюють ремонт майна ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” чи будівництво, здійснюють обслуговування комунікацій, тощо, по частині земельної ділянки загальною площею 1,7054 га, кадастровий номер 4825710100:36:053:0001, розташованій в Миколаївській області, Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Суворова, 4а (цільове призначення 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка належить ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС” (ідентифікаційний код юридичної особи 36895395), на якій розташований майновий комплекс, що складається із адміністративної будівлі А-1, площею 147,0 кв. м, АЗС Б-1, площею 28,3 кв.м, навісу К-1, площею 87,0 кв.м, вбиральні И-1, площею 2,0 кв.м, ганку №1 площею 1,5 кв.м, воріт №3 площею 13,5 кв.м, хвіртки №4 площею 2,4 кв.м, забору №5 площею 9,4 кв.м, забору №6 площею 357,6 кв.м, забору №7 площею 10,4 кв.м, баку №16 площею 1,0 кв.м, баку №18 площею 1,0 кв.м, баку №19 площею 1,0 кв.м, баку №20 площею 1,0 кв.м, баку №21 площею 1,0 кв.м, баку №22 площею 1,0 кв.м, баку №23 площею 1,0 кв.м, баку №24 площею 1,0 кв.м, баку №25 площею 1,0 кв.м, басини №27 площею 5,0 кв.м, оглядової ями №32 площею 6,0 кв.м, заправочної №35 площею 12,0 кв.м, залізної вежи №36 площею 6,0 кв.м, трансформаторної №37 площею 6,0 кв.м, замощення І площею 3940,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Снігурівка, вул.Суворова, буд. 2/1, загальною площею 4643,1 кв.м, що перебуває у власності ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” та визначити істотні умови сервітуту:
1. Строк сервітуту - постійний.
2. Площа, на яку поширюється земельний сервітут. - 0,4643 га (4643,1 кв м загальна площа майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Суворова, буд. 2/1).
3. Межі сервітуту - згідно технічного паспорту на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Суворова, буд. 2/1 (інвентаризаційна справа №4378, реєстровий №21750883, виконаний станом на 26.12.2007), а саме починаючи вздовж з південної частині комплексу - хвіртки №4 та впродовж воріт №3 та забору №6 із залізобетонних плит (розміщений по периметру майнового комплексу - західна, північна, східна частини комплексу, закінчується на південній частині комплексу упираючись в адміністративну будівлю А-1, проходить біля АЗС Б-1, паркану (забору №7), баків №№16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, змощення І, вбиральні И-1) та вздовж адміністративної будівлі А-1 закінчуючи хвірткою №4.
4. Плата за встановлення та користування сервітутом у розмірі 1000,00 грн за рік, але не менше 100% від суми земельного податку за частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту з внесенням щомісяця до 1 -го числа рівними частками.
Також позивач просив зобов`язати ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС” зареєструвати відомості про земельний сервітут на частині земельної ділянки загальною площею 1,7054 га, кадастровий номер 4825710100:36:053:0001, розташованою в Миколаївській області, Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Суворова, 4а (цільове призначення 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка належить ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС”, до Державного земельного кадастру та Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, оскільки судом не встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах.
04.10.2021 до місцевого господарського суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просив стягнути з позивача 26  000  грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. 
Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2021 відповідне клопотання відповідача задоволено та стягнуто з ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” на користь ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС”  витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у сумі 26  000 грн.
Не погоджуючись з обома рішеннями місцевого господарського суду, ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нові, якими задовольнити позов та відмовити у задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката.
Поставною Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2021 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2021 у справі №915/442/21 залишено без змін, апеляційну скаргу ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС”  – без задоволення.
22.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС”, в якому останнє просить суд стягнути з позивача 8  500 грн. його витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції.
Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду розгляд відповідної заяви призначено в режимі відеоконференції на 17.01.2022 о 14:00 год. Судове засідання відбулося без участі представники сторін, які не з`явились, хоча були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце його проведення. Клопотання ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” про відкладення розгляду клопотання у зв`язку з його неотриманням колегія суддів не задовольнила, оскільки відповідну ухвалу суду від 28.12.2021 товариство отримало завчасно і не було позбавлено можливості ознайомитися з його змістом в матеріалах справи вмежах строку, встановленого ч.3 ст.244 ГПК України для розгляду такого клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд клопотання представника ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС” за відсутності представників сторін та дійшла наступного висновку.
Відповідно до приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За положеннями ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За положеннями ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18).
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” не надало клопотання щодо зменшення заявленої представником відповідача суми на оплату правничої допомоги адвоката.
Відповідно до ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Приймаючи до уваги те, що представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу зазначив орієнтовану вартість правової допомоги і протягом 5 днів з моменту винесення постанови звернувся із заявою про розподіл судових витрат та надав відповідні докази, колегія суддів зазначає про дотримання строків подання вказаної заяви, встановлених ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом статті ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
У постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №810/4749/15 висловлено позицію, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Представником відповідача - адвокатом Панченко С.В до клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу у суді апеляційної інстанції допомогу додано:
- додаткову угоду №2 до договору №09/01-АІ про надання правової допомоги від 17.11.2021;
- акт №3 про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 09.01.2020 №09/01-АІ;
- рахунок №Асс-09/01-03 від 20.12.2021 на суму 8500грн.
В матеріалах справи наявні також копія договору №09/01-АІ про надання правової допомоги від 09.01.2020, копія додаткової угоди №1 від 04.05.2021 до договору №09/01-АІ про надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №000862 від 01.04.2014 та ордер серії ВЕ №1055193 від 29.11.2021.
З договору №09/01-АІ про надання правової допомоги від 09.01.2020 (далі – Договір) вбачається, що його укладено між ТОВ “БАЗИСБУДТРАНС”  (далі – Клієнт) та адвокатським бюро «Панченко та партнери» в особі керуючого партнера Панченко  С.В. (далі – Виконавець).
Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах визначених цим договором Клієнт доручає Виконавцю, а Виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта, надавати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями Клієнту, в обсязі і на умоваї, встановлених цим договором.
Відповідно до п. 4.1 Договору винагорода Виконавця за надання правової допомоги (гонорар), виплачується у фіксованому розмірі, який становить 2  000  грн. за одну годину роботи.
Гонорар підлягає сплаті на розрахунковий рахунок виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надання правової допомоги(п.4.2 Договору).
З Акту про надання правової допомоги №3 від 20.12.2021 вбачається, що адвокатом надано, а клієнтом прийнято наступні послуги: 
- підготовка та направлення до Південно-західного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу у справі №915/442/21 - 3 години на суму 6  000  грн.;
- підготовка та направлення до Південно–західного апеляційного господарського суду заяви про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції від 08.12.2021- 0,5 години 1  000  грн.;
- представництво інтересів клієнта в судовому засіданні в режимі відео конференції 16.12.2021 у справі №915/442/21 – 0,75год на суму 1  500  грн.
При цьому, у вказаному Акті сторонами узгоджено, що вартість послуг виконавця за вказаним актом складає 8  500  грн..
Таким чином, загальна вартість наданої правової допомоги склала 8  500,00  грн.
Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, при цьому як вже зазначалось від відповідача заперечення проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання позивача про стягнення з ТОВ “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8  500,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим керуючись статтею 244 ГПК України вважає за необхідне прийняти додаткову постанову у справі №915/442/21.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю “БАЗИСБУДТРАНС” задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАРАДАЙС РЕЛАКС” (код ЄДРПОУ 42170763, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополіта, 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “БАЗИСБУДТРАНС” (код ЄДРПОУ 36895395, Миколаївська обл., Снігурівський р-н, м.Снігурівка, вул.Суворова, буд. 104, оф. 3) 8500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
2. Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ на виконання даної додаткової постанови.
Додаткова постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений 17.01.2022 о 15.00

Головуючий суддя                                                            Г.П. Разюк    
    
Суддя                                                                                          С.І. Колоколов

          Суддя                                                                                                 Я.Ф. Савицький