Номер провадження: 33/813/1617/21
Номер справи місцевого суду: 523/16242/21 
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
з участю:
секретаря судового засідання Стадніченко А.І.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року,-

в с т а н о в и в:
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. 
Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження 

На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду змінити та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 
Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що про дату та час слухання справи належним чином сповіщений не був, таким чином згідно ст. 268 КУпАП були порушені права, та не було можливості надати пояснення по справі. Крім того копію постанови апелянт теж не отримував. Тільки 10 листопада випадково від потерпілого ОСОБА_2 стало відомо про винесення постанови про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності. 

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують чи обтяжують відповідальність. А саме: ОСОБА_1 не намагався уникнути відповідальності, визнав що був неуважний в ДТП і відшкодував усі матеріальні затрати потерпілому; Суд не врахував характер даного правопорушення, адже воно не є злісним, а сталося через неуважність, пошкодження автомобілю були незначні; Суд не врахував сімейне положення та матеріальний стан апелянта, адже єдине джерело доходу ОСОБА_1 є заробітна плата, яку він отримує на посаді водія.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Дослідивши клопотання та матеріали справи, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 10 вересня 2021 року, без участі ОСОБА_1 .
Матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 копії постанови а також її отримання.
12 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій також просить про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови, обґрунтовуючи причини пропуску строку тим, що про дату та місце розгляду справи не був належним чином повідомлений, копію оскаржуваної постанови не отримував, про її наявність дізнався випадково від потерпілого. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР№168828 від 10 серпня 2021 року ОСОБА_1 10 серпня 2021 близько 11:45 год., керуючи автомобілем MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Чорноморськ, Одеської області, по вул. Парковій, 2А, а саме міждворовий проїзд, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності свого маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб, в наслідок чого допустив наїзд на автомобіль TOYOTA державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожного руху України.
Приймаючи рішення по справі за ст.124 КУпАП, суд першої інстанції взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, ставлення до вчиненого, вважав доцільним, вжити таку міру адміністративної відповідальності, як накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 міс.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1  ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР№168828 від 10 серпня 2021 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями.
Зауважень від ОСОБА_1  до схеми місця ДТП матеріали справи не містять, також не містять будь-яких доказів які б спростували вину ОСОБА_1 .  
Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та повністю співпадає з наявними в матеріалах справи доказами. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, а також з поясненнями апелянта в судовому засіданні, про те, що в суду першої інстанції не було підстав застосовувати на стільки суворий вид адміністративного стягнення, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Зокрема, судом першої інстанції не було в повній мірі встановлено характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують чи обтяжують відповідальність. ОСОБА_1  не намагався уникнути відповідальності, більш того визнав що був неуважний в ДТП і відшкодував всі матеріальні затрати потерпілому. Суд не врахував характер даного правопорушення. Правопорушення не було злісним, а сталося через неуважність. Пошкодження автомобілю потерпілого були незначними. Також суд не врахував, що апелянт працює водієм, і позбавлення права керування транспортними засобами позбавить заробітку апелянта та його сім`ї. ОСОБА_1 не притягувався раніше до відповідальності, а також інші обставини щодо ОСОБА_1 , що мають значення для правильного вирішення справи та не враховано, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців є занадто суворим.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушенні визнав, у зв`язку з чим дану обставину, яка прямо передбачена ст. 34 КУпАП, необхідно визнати, такою, що пом`якшує відповідальність. При цьому наявність обставини, що обтяжують відповідальність (ст. 35 КУпАП), не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним при накладенні адміністративного стягнення врахувати, у відповідності до ст. ст. 33, 34 КУпАП, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також вищезазначені дані про ОСОБА_1 .
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
У зв`язку з наведеними обставинами, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а визначене в постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, необхідно змінити на менш суворе, а саме на штраф у розмірі 850 гривень.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року – змінити в частині накладення адміністративного стягнення, змінивши адміністративне стягнення у вигляді позбавлення водійських прав строком на 6 місяців на штраф у розмірі 850 гривень. 
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду  О.С. Комлева