ОКРЕМА ДУМКА
 
25 січня 2022 року
м. Київ
справа № 761/28676/21
провадження № 51-4535ск21
 
судді Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 у провадженні №  51-4535ск21 за  касаційною скаргою прокурора на ухвалу  Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.  
25 січня 2022 року колегія суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада2021 року про повернення апеляційної скарги, більшістю голосіввідмовила у відкритті касаційного провадження на підставі п.2 ч.2 ст. 428 КПК України. 
При постановленні цьогорішення я голосувала проти та викладаю окрему думку з огляду на таке.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року повернуто слідчому ОСОБА_2 його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року, якою було частково задоволено заяву прокурора ОСОБА_3 та заяву слідчого ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року про скасування арешту майна, мотивуючи тим, що слідчий не є особою, яка має  право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року про роз`яснення ухвали про скасування арешту майна.
Прокурор, не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій виклав вимогу про скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Свою вимогу прокурор мотивував, зокрема тим, що згідно з положеннями ч.4 ст. 380 КПК України слідчий, як особа, що звернулась до слідчого судді із заявою про роз`яснення судового рішення, має право на апеляційне оскарження постановленої за його заявою ухвали.
Відмовляючи у відкритті касаційного провадження, колегія суддів не надала жодної відповіді на вказані доводи касаційної скарги прокурора, натомість послалась на норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують загальний порядок оскарження судових рішень суду першої інстанції, тобто на ст. 373 КПК України.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції права на справедливий суд.
Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1); 
ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження (ч. 4). 
Тобто, вказана частина  4 ст. 380 КПК України, яка є спеціальною нормою, закріплює можливість оскарження ухвали про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні не тільки учасникам судового провадження, а й особами, які звернулись із заявою про роз`яснення судового рішення, якими в даному провадженні є слідчий ОСОБА_2 та прокурор ОСОБА_3 .
Таким чином, я вважаю, що наведені в касаційній скарзі доводи прокурора потребували ретельної перевірки, що в свою чергу вимагало відкриття касаційного провадження у цій справі, тому колегія суддів мала всі законні та обґрунтовані підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги.

 
Суддя                                                                                                       ОСОБА_1