ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/1619/22	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/141/22 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ст.173 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

                                       ВСТАНОВИЛА:

       Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 1 доби адмінарешту. 
       Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 16 счня 2022 о 00 год. 00 хв.в перебуваючи з ознаками алкогольного сп”яніння в громадському місці по вул.Дружби в смт.В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію його дій, просить змінити постанову в частині адміністративного стягнення, пом”якшивши його.
А обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при накладенні адмінстягнення не врахував суд не врахував того що він визнав свою вину та щиро розкаявся, є особою молодого віку, вперше притягується до адміністративної відповідальності, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, поизитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, а саме даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі про його адміністративне затримання, рапорті поліцейського, постанові про накладення на нього адмінстягнення.
       Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
       Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення. 
       Санкція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі троьх до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шестидесяти годин, абов иправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п”ятнадцяти діб.
       Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту суд врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність 
       При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті 173 КУпАП, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності.
       Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення вважаю необґрунтованим.
       Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
       Позбавивши ОСОБА_2 свободи за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість. 
       Зокрема, суд не врахував належним чином дані про особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючої обставини - визнання вини і щире розкаяння. 
       З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення необхідно змінити та обрати йому стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст. 173 КУпАП.
       За таких обставин, апеляція підлягає до задоволення.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

                                       ПОСТАНОВИЛА :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП в частині накладеного адміністративного стягнення змінити. 
       Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 7 (семи)неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119(сто дев”ятнадцять) грн.
       В решті постанову суду залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя