ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року	Львів	Справа № 260/2088/21 пров. № А/857/1459/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –                                                Шевчук С.М.,
суддів –                                                                     Кухтея Р.В., Носа С.П.,
за участю секретаря судового засідання               Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від  16 грудня 2021 року (постановлену у м. Ужгород, за правилами   загального позовного провадження, судом під головуванням судді Луцович М.М., дата складання повного тексту рішення – не зазначена) про закриття провадження у справі №  260/2088/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Середнянської селищної ради Ужгородського району про стягнення середнього заробітку, суд –
                                                          ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду  від  16 грудня 2021 року закрито провадження у справі №  260/2088/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Середнянської селищної ради Ужгородського району про стягнення середнього заробітку.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач  звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить  її скасувати в частині вирішення питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу  та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Середнянської селищної ради Ужгородського району  на користь позивача  витрати позивача на професійну правничу допомогу   у розмірі 5000 грн.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  посилається на положення ст. 132, 140, п. 2 ч.1 ст. 238  КАС України та зазначає, що наявність факту задоволення позову відповідачем після подання позовної заяви, не може бути підставою для відмови позивачу у присудженні витрат на професійну правничу допомогу у випадку закриття провадження. Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у даній справі в суді апеляційної інстанції у розмірі 1900 грн, однак жодних доказів понесення таких витрат до суду апеляційної інстанції на час ухвалення рішення не надала.
Відповідач  подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання на адресу відповідача повідомлення засобами поштового зв`язку, за даними  офіційного сайту Укрпошта рекомендоване поштове відправлення вручене відповідачу особисто 10.03.2022 року, та на електронну пошту представника позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли.
В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції  виходив з того, що позивачем   подано заяву  про відмову від позову та  закриття   провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Середнянської селищної ради Ужгородського району про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.12.2020 року по день фактичної видачі трудової книжки у розмірі 25 000 грн. В позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути  на її користь судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в тому рахунку і на професійну правничу допомогу адвоката.
14.12.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження по даній справі, згідно якого зазначає, що відповідачем було сплачено позивачеві кошти в сумі 75124,55 грн.
15.11.2021 року надійшло клопотання  представника позивача про  закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в тому рахунку і на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000грн.
На підтвердження вказаних витрат надано договір про правову допомогу адвоката від 24.05.2021року, копію рахунку від 15.12.2021року, копію акту прийому- передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 15.12.2021року.
Зміст наданих послуг полягає: у складанні позовної заяви у даній справі -2750 грн за 2:45 хв роботи; складання клопотання про долучення письмових доказів 0:24 год -400грн; складання заяви про збільшення позовних вимог  0:30 год– 500 грн; складання розрахунку  середнього заробітку позивача 0:15 год – 250 грн;  складання клопотання про долучення письмових доказів 0:12 год-200грн;  складання клопотання про відкладення судового засідання 0:06 год -100 грн;  складання проекту заяви про відмову від позову та розподілу судових витрат 0:48 год -800грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини першої та третьої  статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ст.  134 КАС України)
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отож принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
 Також слід мати на увазі, що наведені вище положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
 Такий висновок відповідає висновкам Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 вересня 2020 року у справі № 820/4281/17, від 23 квітня 2021 року у справі №  521/15516/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 120/99/20-а, від 23 червня 2021 року у справі № 520/12026/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі №520/12065/19, від 02 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 15 липня 2020 року у справі № 640/10548/19, від 14 липня 2021 року у справі № 560/399/19, від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а, від 13 травня 2021 року у справі №  200/9888/19-а, від 22 липня 2021 року у справі № 818/716/15, 16 грудня 2021 року справі №389/3078/16-а(2-а/389/95/16). 
Однак, як слідує зі змісту оскаржуваного судового рішення  та матеріалів справи відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду першої інстанції не заявлялося. 
Пунктом  2 ч.1 ст. 238  КАС  встановлено, що Суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Відповідно до ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що частина перша статті 142 КАС України стосується повернення судового збору позивачу з відповідного бюджету у зв`язку із відмовою позивача від позову. Ця норма не пов`язана зі статтями 139, 140 КАС України, оскільки не регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат.
Варто зауважити, що питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному. Зокрема, частина перша статті 142 КАС України може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов`язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому випадку розподіл судових витрат згідно частини першої статті 140 КАС України не здійснюється.
Разом з тим, якщо позивач відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після подання позовної заяви, то цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач відмовився від позову у зв`язку із тим, що після подання позову у даній справі відповідачем було задоволено вимоги позивача (тобто відбулося поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся до суду).
У цій справі суд першої інстанції закрив провадження у справі, задовольнивши заяву позивача про відмову від позову у зв`язку з задоволенням відповідачем позову після подання позовної заяви, а тому цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від лютого 2020 року у справі № 260/1378/18 та від 03 лютого 2021 року у справі № 200/6826/20-а, 07 вересня 2021 року у справі №380/3138/20.
За вказаних обставин, ухвалене у справі судове рішення в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення заяви позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1900 грн в суді апеляційної інстанції, то на час розгляду вказаної справи позивачем не надано суду жодних доказів понесення таких витрат.
Відповідно до д  п.1 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відповідно до примітки  статті 51- -3  Закону України «Про запобігання корупції»  посада секретаря виконавчого комітету сільської ради  не відноситься до посад, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Як наслідок вказана справа належить до справ незначної складності, а відтак підлягала розгляду судом  в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак на неї поширюються положення пункту другого частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
 
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду  від  16 грудня 2021 року у справі №  260/2088/21  скасувати у частині  відмови у стягнені на користь   ОСОБА_1 судових  витрат на професійну правничу допомогу  в сумі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Середнянської селищної ради Ужгородського району.
Ухвалити у вказаній частині постанову, якою стягнути на користь   ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові  витрати на професійну правничу допомогу  у суді першої інстанції  у розмірі  5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Середнянської селищної ради Ужгородського району (Код ЄДРПОУ 04349923, адреса: 89452, Закарпатська область, Ужгородський район, смт. Середє, вул. Закарпатська, буд 63).
У решті ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду  від  16 грудня 2021 року про закриття провадження  у справі №  260/2088/21  не є предметом апеляційного перегляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Постанова суду апеляційної інстанції оскаржуються до суду касаційної інстанції виключно в порядку, з підстав та на умовах, визначених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 17 березня 2022 року