П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/17603/16-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заворотна О.Л.   
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
02 лютого 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Боровицького О. А. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Довганюк В.В., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Демчук Л.Г.,
розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Давидковецької сільської ради, сільського голови Ланкевича О.І. в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:
-визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №56-р від 05 серпня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради»;
- поновити позивача на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області з 06 серпня 2016 року;
- стягнути з Хмельницької міської ради як правонаступника Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на користь позивача грошові кошти в сумі 565370,22грн. в якості компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з яких: 11243,77грн. за період з 19.05.2013 по 30.04.2015; 36476,00грн. за період з 21.06.2014 по 27.07.2015; 25160,43грн. за період з 08.10.2015 по 13.07.2016; 92356,47грн. за період з 06.08.2016 по 10.01.2018; 400133,70грн. за період з 11.01.2018 по 30.03.2021;
- стягнути з Хмельницької міської ради як правонаступника Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на користь позивача моральну шкоду, завдану внаслідок незаконного звільнення, у загальній сумі 100000грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на  її думку, призвело до неправильного вирішення спору.
У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням першої сесії Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області шостого скликаним №5 від 19.11.2010 року «Про утворення виконавчого комітету Давидковецької сільської ради» було утворено виконавчий комітет Давидковецької сільської ради в кількості 9 чоловік та введено до складу виконкому ОСОБА_1 , як заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.
Так, з метою визначення умов оплати праці позивача прийнято рішення №18 від 21 вересня 2012 року шістнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання «Про виплату премій, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреб, допомоги на оздоровлення, відряджень та інших надбавок, про надання відпустки заступнику сільського голови ОСОБА_1 ».
Рішенням №3 дев`ятнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання від 08 лютого 2013 року «Про внесення змін до штатного розпису сільської ради, зняття з посади заступника сільського голови ОСОБА_1 , та скорочення посади заступника сільського голови Давидковецької сільської ради» внесено зміни до штатного розпису Давидковецької сільської ради та скорочено посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради Давидковецької сільської ради.
Так, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014 року справа №686/898/13 встановлено, що на посаду заступника сільського голови ОСОБА_1 було обрано відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23.05.2009 «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів», в силу положень яких, посада заступника сільського голови вводиться тоді, коли чисельність населення на території сільської ради становить більше 2000 чоловік, у зв`язку з чим рішення дев`ятнадцятої чергової сесії Давидковецької сільської ради шостого скликання № 3 від 08 лютого 2013 року "Про внесення змін до штатного розпису сільської ради, зняття з посади заступника сільського голови ОСОБА_1 , та скорочення посади заступника сільського голови Давидковецької сільської ради", винесене правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23 травня 2009 року «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів», а тому підстав для його скасування немає.
За таких обставин, розпорядженням сільського голови №97-р від 18 травня 2013 р. «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради» ОСОБА_1 звільнено з вказаної посади відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.
Проте, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року по справі №686/898/13 скасовано розпорядження сільського голови №97-р від 18.05.2013 р., яким було звільнено ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді з 18.05 2013. Також було зобов`язано Давидковецьку сільську раду нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток під час вимушеного прогулу.
На виконання вказаного рішення суду, 05.05.2014 року сільським головою винесено розпорядження №75-р, згідно якого ОСОБА_1 поновлено на роботі.
Також, постановою заступника начальника РВ ДВС ХМСРУЮ від 8.08.2014 року, було відкрито виконавче провадження ВП № 44343039 за виконавчим листом №686/898/13-а від 04.08.2014 року про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. 
Так, Давидковецькою сільською радою проведено розрахунок на виконання постанови суду, згідно якого заробітна плата до виплати склала 45762,90 грн., яку виплачено позивачу 19.09.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №59 від 19.09.2014.
Постановою від 28.11.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/898/13-а, виданого 04.08.2014 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом про зобов`язання Давидковецької сільської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу закінчено, у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. При цьому, розрахунок сільської ради був предметом перевірки прокуратури Хмельницького району, якою виявлено недоплату, після чого недоплачена сума 5591,01 грн. також була виплачена позивачу.
У подальшому, розпорядженням сільського голови №99-р від 20 червня 2014 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 » позивача було звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Розпорядженням сільського голови №125 від 20 серпня 2014 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради за ст. 40 КЗпП України, про що внесено запис за №27 до трудової книжки позивача.
Проте, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року по справі №686/15185/14-а скасовано розпорядження сільського голови села Давидківці №99-р від 20 червня 2014 року та розпорядження №125-р від 20 серпня 2014 про звільнення ОСОБА_1 та поновлено останнього на посаді заступника сільського голови з питань виконавчого органу Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області з 20 червня 2014 року. 
Також, суд зобов`язав Давидковецьку сільську раду Хмельницького району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення його на посаді.
Так, розпорядженням сільського голови №57-р від 28.07.2015 р. ОСОБА_1 поновлено на роботі, про що внесено запис за №28 до трудової книжки.
У подальшому розпорядженням сільського голови №77-р від 07 жовтня 2015 р. «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 » позивача звільнено з вказаної посади відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України (скорочення штатів або чисельності працівників).
Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року у справі №686/22410/15-а було скасовано розпорядження Давидковедького сільського голови Хмельницького району №77-р від 07 жовтня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та поновлено останнього на роботі на займану посаду. Також, зобов`язано Давидковецьку сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Розпорядженням сільського голови №48-р від 14 липня 2016 року «Про виконання ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.07, 2016 р. по справі №686/22410/15-а про залишення без змін постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2016 року про скасування розпорядження Давидковедького сільського голови №77-р від 07.10.2015 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1 та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органи ради» позивача поновлено на посаді з 14 липня 2016 року.
Також, листом № 342 від 14.07.2016 року сільський голова попередив позивача про наступне звільнення з посади за ст. 40 ч.1 п. 1 КЗпП, після спливу двох місяців, іншої роботи та/або посади не запропонував.
За таких обставин, відповідачем прийнято розпорядження №56-р від 05.08.2016 року «Про звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу ради ОСОБА_1 », на підставі ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 42, ст.10, п. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Не погоджуючись із вказаним розпорядженням відповідача та вважаючи звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Так, ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації і діяльності, правового статусу та відповідальності органів і посадових осіб місцевого самоврядування регламентовано Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР у редакції, чинній на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин (Закон №280/97-ВР).
Згідно зі ст. 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах   Конституції   і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Відповідно до ст. 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені   Конституцією України, цим та іншими законами.
Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно зі ст. 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР  визначено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад щодо вирішення виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради таких питань, як затвердження регламенту ради; утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; заслуховування звітів постійних комісій, керівників виконавчих органів ради та посадових осіб, яких вона призначає або затверджує.
Статтею 42 Закону №280/97-ВР визначено повноваження сільського, селищного, міського голови,  відповідно до якої, зокрема,  він: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Так, правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування наведені в Законі України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-II (Закон №2493-II).
Статтею 1 Закону №2493-ІІ визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ст. 2 Закону №2493-ІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з ст. 3 Закону №2493-ІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Абзацом 4 ч. 1 ст. 10 Закону №2493-ІІ визначено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости здійснюється шляхом затвердження відповідною радою.
Крім того, ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування” передбачено, що до виключної компетенції сільської ради належить питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.
Статтею 42 Закону України “Про місцеве самоврядування” визначено, що сільський голова  вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, прийняття рішення про скорочення посади заступника сільського голови належить до виключних повноважень відповідної ради.
Тобто, такі повноваження є дискреційними, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в даному випадку судом не може надаватись оцінка мотивам ради щодо необхідності скорочення такої посади, як і не може переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів  ради, які проголосували за необхідність скорочення такої посади.
Крім того, ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено засади створення та функціонування виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради. Отже, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною, радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням №18 від 26.07.2010 року 28-ї сесії Давидковецької сільської ради 5-го скликання Хмельницького району Хмельницької області на посаду заступника сільського голови ОСОБА_1 було обрано відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №494 від 23.05.2009 «Про типові штати апарату сільських, селищних рад та їх виконавчих комітетів».
Крім того, відповідно до протоколу першої сесії Давидковецької сільської ради 7-го скликання від 09.11.2015 року, було заслухано голову сільської виборчої комісії, яка проінформувала про підсумки виборів сільського, селищного, міського голови, а також повідомила про обрання сільським головою ОСОБА_2 та депутатів Давидковецької сільської ради.
Також на першій сесії Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 7-го скликання було прийнято рішення №3 від 09.11.2015 р. «Про утворення виконавчого комітету», до складу якого не був включений позивач.
Тобто, повноваження попереднього складу виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 6-го скликання були припинені у зв`язку з утворенням та затвердженням нового складу виконавчого комітету Давидковецької сільської ради 7-го скликання, відповідно до вимог ст.ст. 26, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до ст. 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради. Оскільки, строк повноважень ради визначений і обмежений в часі законодавчо, то і повноваження виконавчого органу місцевого самоврядування та виборних посад місцевого самоврядування обмежені цим строком.
Так, заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1 належав до посадової особи місцевого самоврядування, а відповідно до змісту статті 3, частини 1 статті 10 Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» така посада є виборною, оскільки особа на неї затверджується радою.
Враховуючи викладене вище, а також не входження позивача до нового персонального складу виконавчого комітету, затвердженого рішенням Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09 листопада 2015 року є підставою для його звільнення із займаної посади в силу вимог закону, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення моральної шкоди за незаконне звільнення, яка є похідною вимогою.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року справа №191/222/16-а, від 13 листопада 2019 справа №420/6851/18.
Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта щодо не застосування відповідачем спірних правовідносин ст. 40, 49-2 КЗпП, оскільки вказані норми встановлюють підстави для звільнення особи з ініціативи власника, тоді як в даному випадку застосуванню підлягають саме норми спеціального законодавства, якими є Закони № 280/97-ВР і № 2493-III.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року справа № 191/222/16-а.
Стосовно позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з яких: 11243,77грн. за період з 19.05.2013 по 30.04.2015; 36476,00грн. за період з 21.06.2014 по 27.07.2015; 25160,43грн. за період з 08.10.2015 по 13.07.2016; 92356,47грн. за період з 06.08.2016 по 10.01.2018; 400133,70грн. за період з 11.01.2018 по 30.03.2021, які були предметом розгляду у справах №686/898/13, №686/15185/14, №686/22410/15-а резолютивні частини судових рішень яких мали зобов`язальний характер, а не грошовий про стягнення конкретних сум грошових коштів, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вказані обставини стосуються виконання судових рішень в інших справах та не мають ніякого юридичного значення для розгляду даної справи. При цьому, суд не може зобов`язувати суб`єкта владних повноважень виконувати судові рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Крім того, у апеляційній скарзі позивачем не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   21 лютого 2022 року.

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Боровицький О. А.