ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року	Львів	Справа № 463/1162/22 пров. № А/857/5898/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Качмара В.Я., Курильця А.Р.,
за участі секретаря судового засідання          Єршової Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року у справі № 463/1162/22 за адміністративним позовом 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Рудакова Д.І. в м. Львові Львівської області 11.02.2022 року), -

ВСТАНОВИВ:

7 прикордонний Карпатський загін Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – позивач) звернувся з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (далі – відповідач) про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова  від 11 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено.
Примусово видворено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.
Затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 14 год. 10 хв. 09 лютого 2022 року.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року скасувати, в задоволенні адміністративного позову відмовити.
У доводах апеляційної скарги посилається на те, що йому не надавалася реальна можливість виконати рішення про примусове видворення, він був позбавлений можливості оскаржити дане рішення. Зазначає, що не мав наміру ухилятися від самостійного повернення до держави походження. В оскаржуваному судовому рішенні не зазначено мету його тривалого затримання.
Статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) визначено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, в тому числі і у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства (стаття 289 КАС України).
Так, згідно статті 268 КАС України у справах, визначених  статтями 273-277,  280-283,  285-289  цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог частин першої та другої статті 268 КАС України, проте у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач діючи у складі групи осіб, здійснив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 470 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби «Смільниця» (тип Б), територія Добромильської міської ради, Самбірського району, Львівської області, внаслідок чого 07 лютого 2022 року о 23 год. 50 хв. був затриманий посадовими особами Прикордонної Варти Республіки Польща.
09 лютого 2022 року о 14 год. 10 хв. на підставі ст. 3.5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством Про реадмісію осіб даного громадянина було передано на територію України представниками відділення інспекторів прикордонної служби «Нижанковичі» (тип В) відділу прикордонної служби Смільниця (тип Б) 7 прикордонного загону в пункті пропуску через державний кордон Смільниця-Кросценко.
09.02.2022 року про затримання відповідача проінформовано ДКС Міністерства закордонних справ України.
11.02.2022 року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено адміністративне стягнення.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України в`їхав встановленим порядком 15.11.2021 року через пункт пропуску для авіаційного сполучення Бориспіль, з метою вступу до Одеського інституту ПрАТ Міжрегіональна Академія управління персоналом, проте 09.02.2022 року був відрахований із зазначеного навчального закладу, внаслідок чого Головним управлінням ДМС України в Одеській області 09.02.2022 року була скасована посвідка на тимчасове проживання на території України.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути Державний кордон України, а тому підлягає затриманню та забезпеченню видворення за межі території України, на строк шість місяців.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.
Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
11.02.2022 року начальником 7 прикордонного загону відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке апелянт згідно власноруч вчиненого ним запису виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю достатніх коштів для закупівлі авіаквитка. Родинні зв`язки у вищевказаного громадянина Народної Республіки Бангладеш на території України відсутні. Враховуючи спробу перетину відповідачем кордону України поза межами пункту пропуску, він розглядає Україну як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.
Крім того, судом встановлено, що відповідача відраховано з Одеського інституту ПрАТ «Міжрегіональна Академія управління персоналом».
Враховуючи ризик втечі, у позивача виникла необхідність забезпечити ідентифікацію відповідача, тому позивач обґрунтовано та підставно заявив цей позов.
Апеляційний суд відкидає посилання позивача на ненадання йому можливості самостійно залишити територію України, тому що в даному випадку відсутність матеріальних засобів дає підстави для сумніву у можливості позивача самостійно та добровільно виїхати за межі України.
Посилання апелянта на позбавлення його права на оскарження рішення про його примусове повернення, безпідставні, тому що він мав достатньо часу на оскарження такого рішення і дане оскарження жодним чином не пов`язане із позовом про його примусове видворення та затримання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. 
Керуючись ст. ст. 268, 272, 288, 310, 315, 316, 321, 322, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова  від 11 лютого 2022 року у справі № 463/1162/22  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 07.04.2022