Справа № 344/2211/22 
Провадження № 33/4808/216/22 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглядаючи апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року, 

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати. Зауважує, що копію судового рішення ним отримано 28 березня 2022 року
Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги враховую наступне.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (пункт 22), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржену постанову винесено 23 лютого 2022 року, десятиденний строк для подання апеляційної скарги, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, триває до 09 березня 2022 року, оскільки десятий день припадає на вихідний.
Як вбачається зі штампу суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подає 31 березня 2022 року - з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.
Проте, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не просить про поновлення з тих чи інших поважних причин строку на апеляційне оскарження постанови судді, відсутнє і самостійне клопотання про таке.
При цьому, враховуючи те, що строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, посилання на час отримання копії постанови не є слушним. 
З огляду на наведене, вважаю, що апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню особі, яка її подала, так як ОСОБА_1 не заявляє клопотання про поновлення такого строку.
Звертаю увагу, що такому випадку доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Також необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року повернути апелянту.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло