УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД                        
__________________________________________________________________________
Справа № 682/593/20
Провадження № 22-ц/4820/201/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд 
 
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
        Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №682/593/20 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2020 року, у складі судді Маршал І.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, 

встановив:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила стягнути із ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 11.03.2020 до досягнення сином повноліття.
Позовні вимоги мотивовано тим, що вона з відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає і домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто. За станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як інших дітей у нього немає, аліменти з нього не стягуються. ОСОБА_1 офіційно не працює, їздить на заробітки та має доходи, визначити загальний розмір яких не можливо. У зв`язку із чим, аліменти повинні стягуватися з відповідача у сумі 2000 грн щомісячно. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2020 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 11.03.2020 року і до досягнення ним повноліття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що стан здоров`я відповідача задовільний, він є працездатним, має можливість працевлаштуватися, на його утриманні відсутні інші особи, а тому відповідач може сплачувати аліменти на сина у розмірі 2000 гривень щомісяця.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині мотивів та суми стягнутих аліментів, та визначити їх розмір у сумі 1200 грн, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права. 

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга  ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції встановив такі обставини, які не ґрунтуються на доказах, а він, як сторона по справі був позбавлений можливості подати належні докази. Вказує, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано його стан здоров`я, а саме те, що він восени 2020 року отримав в дорожньо-транспортній пригоді травми, які призвели до втрати працездатності та встановлення йому третьої групи інвалідності. У зв`язку із цим, у нього був довготривалий розлад здоров`я, тому він не міг працювати, що підтверджується доданими документами, які судом не були враховані. Водночас, єдиним його доходом являється пенсія по інвалідності, розмір якої не дає можливості сплачувати визначений судом розмір аліментів.

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24 грудня 2021 року справу призначено до розгляду.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України).
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Вказує, що відповідачу встановлено третю групою інвалідності загального захворювання з 25.05.2021 і лише на один рік, тобто до травня 2022 року.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

2.Мотивувальна частина
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Встановлені фактичні обставини справи 
Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою ОСОБА_2 .
Позивачка ОСОБА_2 у зв’язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
       Вказані обставини підтверджуються довідкою Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області від 04.03.2020 № 61, копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.09.2006, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.11.2015.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, встановлених у ч. 1 ст. 182 СК України.
Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідач не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання сина, а тому з нього на користь ОСОБА_2 слід стягнути аліменти.
Твердження апелянта, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів, не врахував його стан здоров`я, а саме втрату працездатності та встановлення йому третьої групи інвалідності, а також те, що він був позбавлений можливості подати належні докази, оскільки не був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги з огляду на таке. 
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
З довідки Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18.08.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 знятий з реєстраційного обліку – с.Козлин Рівненського району з 14.09.2019 року.
Оскільки зареєстроване місце проживання чи місце роботи відповідача було невідоме суду, ОСОБА_1 викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з огляду на що, був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (а.с.18).
У частині третій статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З долученої апелянтом довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.05.2021 та довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання з 20.05.2021, а загальний розмір його доходів за період з травня 2021 року по серпень 2021 року становить 6161,77грн. 
Тому, безпідставними є посилання апелянта на встановлення йому групи інвалідності та довідку про доходи за період з травня по серпень 2021 року, оскільки вказані обставини виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції, а тому можуть бути підставою для зменшення чи збільшення розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України.
За таких обставин, з урахуванням зазначених норм, визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання своєї неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції правильно врахував стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника аліментів, зважив на відсутність даних про конкретний розмір отримуваного платником аліментів щомісячного доходу та даних щодо перебування на утриманні останнього інших дітей, непрацездатних осіб, а також на інші обставини, передбачені статтею 182 СК України, з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
З огляду на вказане, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на його законність не впливають, а направленні на переоцінку доказів.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов’язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального  права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Судові витрати
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 січня 2022 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко