Справа № 746/190/21 	Головуючий у 1 інстанції Цигура Н. А. 	
Провадження № 33/4823/2/22 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., 

з участю захисника                                Жайворонка І.В.,
особи, яка притягується 
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп..
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як особи, яка 25 квітня 2021 року, в 15 год. 55 хв., по вул. Незалежності, у с. Сокиринці, керувала автомашиною Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , але в ході розмови запідозрили, що останній вживав спиртні напої. Тобто факт того, що ОСОБА_1 керував автомашиною з явними ознаками алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження у суді. Крім цього, допитані у суді свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що автомашиною керував з с. Сокиринці до с. Калюжниці - ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 був пасажиром. Місцем складання протоколу вказано АДРЕСА_2 . У дійсності працівником поліції протокол складався на території господарства громадянки ОСОБА_3 у с. Калюжинці, Прилуцького району.  Працівники поліції прибули до вказаного господарства де перебував ОСОБА_1 .. Таким чином у протоколі не вірно вказано місце як складання протоколу так місце скоєння ймовірного правопорушення. Крім того, працівниками поліції було порушено вимоги ст. 38 Закону України «Про національну поліцію» та ст. 30 Конституції України, оскільки вони без законних підстав проникли на господарство громадянки ОСОБА_3 , яке на праві приватної власності належить їй. Ці обставини також підтверджуються відеозаписом наданим суду. Враховуючи, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не вірно зазначено, місце складання протоколу та місце скоєння адміністративного правопорушення, вказаний протокол не може бути взятий до уваги.
Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та його захисника, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Із переглянутого апеляційним судом відео, долученого до матеріалів справи, не зафіксовано як факт зупинки автомашини так і само керування нею водієм ОСОБА_1 взагалі, і в тому числі у с. Сокиринці.
Згідно ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 034443 від 25.04.2021 місцем його складення вказано АДРЕСА_2 , а місцем скоєння правопорушення зазначено с. Сокиринці, вул. Незалежності. Але, згідно пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , місцем складення протоколу є с. Калюжинці, що суперечить обставинам, викладеним у вищевказаному протоколі.
Крім того, із переглянутого апеляційним судом відеозапису та дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним 150 грам горілки і керування після цього автомашиною Volkswagen Polo,  державний номерний знак НОМЕР_1 . Вину визнав. Згідно того ж протоколу про адміністративне правопорушення він відмовився від освідування в установленому законом порядку. Не дивлячись на визнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, йому інкриміновано порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), якого він по суті не скоював.
За таких обставин дії ОСОБА_1 належало б кваліфікувати по підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Але Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає перекваліфікацію дій правопорушника у суді.
У той же час, сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом  та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.
Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу інкримінованого. 
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити, постанову Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1   скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай