Ухвала 
 
26 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 286/3370/20
 
провадження № 61-20418ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Овруцького районного суду Житомирської області                       від 10 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду              від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення страхового відшкодування задоволено.
Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , страхове відшкодування на утримання у розмірі 134 028 грн.
Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , пеню у розмірі 5 978,14 грн, 3% річних у розмірі 1 498,18 грн та інфляційні втрати у розмірі 5 026,03 грн, а всього - 12 502,35 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У грудні 2021 року до Касаційного цивільного cуду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга МТСБУ на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 15 грудня                     2021 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу МТСБУ залишено без руху                                   з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк МТСБУ направило матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 грудня                       2021 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.
 
До суду касаційної інстанції надійшла уточнена редакція касаційної скарги МТСБУ на рішення Овруцького районного суду Житомирської області                    від 10 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду               від 14 вересня 2021 року; квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 930,60 грн та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення МТСБУ просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявник отримав засобами поштового зв`язку 08 листопада                      2021 року та у грудні 2021 року звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду у встановлений законом строк, проте ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2021 року касаційну скаргу було повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Після отримання первинно поданої касаційної скарги, заявник повторно звернувся до Верховного Суду у найкоротший термін. При цьому перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження МТСБУ пропущено                          з поважних причин, його можливо поновити.
 
Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду     від 23 грудня 2021 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки             у касаційній скарзі на порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначено підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті                1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
В уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 грудня                             2021 року, МТСБУ посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, та просить відступити від висновків Верховного Суду, викладених             у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 747/522/19 та                                від 09 червня 2021 року у справі № 440/510/19.
 
Разом з тим, у постанові Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року відсутнє посилання на застосування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 747/522/19 та                         від 09 червня 2021 року у справі № 440/510/19, на що в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року було звернуто увагу заявника.
 
Посилаючись на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник має вказати від якого саме висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції, необхідно відступити та у який спосіб, в якій постанові викладений цей висновок та чим обґрунтована необхідність такого відступу.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Крім того, в уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 грудня                   2021 року, як на підстави касаційного оскарження МТСБУ посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник не зазначаєщодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосував апеляційний суд не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Виключно посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 26 січня 2022 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                        від 23 грудня 2021 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу МТСБУ на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року потрібно вважати неподаною та повернути.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
Клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити Моторному (транспортному) страховому бюро України строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє               в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодуваннявважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець