СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року                                           м. Харків                        Справа № 917/576/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя  Шутенко І.А.,
за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участю представників сторін:
від позивача – Болотова Е.І., адвокат (свідоцтво про право на надання правової допомоги від 10.01.2019 серії ПТ № 2467) – за довіреністю від 17.01.2022 №25; 
від відповідача – Васильченко К.В., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.10.2019 серії ПТ № 3022) – за довіреністю від 10.01.2022 №1 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Акціонерного товариства “Українська залізниця” (вх. №3895 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 (повний текст рішення складено 19.11.2021, суддя  Кльопов І.Г.) у справі №917/576/21 
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця",  м.Київ, 
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний  завод",  м.Полтава, 
про стягнення 97 090,58грн,

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний  завод" про стягнення 97 090,58грн, у тому числі 62 766,08грн - неустойка та 34324,50грн штрафу, нарахованих з причин порушення ТОВ "Полтавський тепловозоремонтний  завод" умов договору від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтавський тепловозоремонтний завод" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 13484,62 грн неустойки, 17162,25 грн штрафу та 716,53грн витрат на сплату судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:
- матеріалами справи доведено, що умовами укладеного між сторонами спору договору передбачений обов`язок прийняття замовником відремонтованого обладнання з оформленням акту приймання-передачі об`єкту з ремонту, а також обов`язок замовника забирати з ремонту об`єкти власними силами, однак здача відповідачем об`єктів з ремонту залежить від волі позивача і його дій щодо прийняття відремонтованих об`єктів з ремонту, тому прийняття замовником наданих виробником послуг не може бути підтверджено актом про прийняття-передачу виконаних робіт; 
- днем здачі відповідачем позивачу об`єкту з ремонту з вини відповідача слід вважати наступний день з дня повідомлення позивача про готовність об`єкту до передачі з ремонту або на наступний день з останнього дня періоду, вказаного позивачу для одержання об`єкту з ремонту;
- оскільки позивачем не правильно визначений строк порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, у даних правовідносинах фактичне прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» виконання зобов`язання в частині здачі відповідачем позивачу об`єктів з ремонту становить по блоку циліндрів дизеля 5Д49 №2432 47 днів з 10.09.2020 по 25.11.2020, а по блоку циліндрів дизеля 5Д49 №963 - 8 днів з 21.07.2020 по 21.08.2020, тому обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 13484,62 грн неустойки та 17162,25грн штрафу.
Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця", з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Одночасно апелянт порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Акціонерне товариство «Українська залізниця» посилалось на наступне:
- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо часткової відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки умовами договору, укладеного між сторонами спору, визначений графік виконання ремонту блоків дизеля, а також порядок визначення дати завершення ремонтних робіт, якою є дата приймання-передачі наданих послуг; 
- графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, визначеного умовами договору, визначений строк здачі обладнання з ремонту, який становить 35 календарних днів з дати підписання акту приймання обладнання в ремонт, що свідчить про взяття відповідачем на себе зобов`язань з виконання ремонтних робіт у строк до 20.07.2020 та їх фактичне невиконання до 25.11.2020; 
- неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, зокрема, виконання ремонтних робіт з дефектами та недоліками, не може звільняти Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавськийтепловозоремонтний завод» від відповідальності за порушення строків надання послуг, визначених договором від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ; умовами договору, укладеного між позивачем та відповідачем, не передбачено збільшення строку надання послуг в залежності від кількості складених актів виявлених дефектів при прийманні обладнання з ремонту та строку усунення виявлених недоліків;
- судом першої інстанції при вирішенні спору не було враховано, що попри погодження сторонами спору можливість надсилання повідомлень про закінчення виконання робіт та їх повернення електронною поштою, відповідачем не направлялись відповідні листи-повідомлення уповноваженому представнику позивачу за визначеною у договорі електронною поштою.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.12.2021 для розгляду справи №917/576/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 у справі №917/576/21 поновлено Акціонерному товариству “Українська залізниця” пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Українська залізниця” (вх. №3895 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21; призначено справу до розгляду на 25.01.2022 о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі засідань №  117; встановлено відповідачу строк до 21.01.2022 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам у справі строк до 21.01.2022 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 у справі №917/576/21 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" (вх. №716 від 20.01.2022) про участь його представника,  адвоката Васильченка Костянтина Володимировича у судовому засіданні, призначеному в залі судових засідань № 117 на   "25" січня 2022 р.  о  12:30 год. в режимі відеоконференції  поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів особи, яка подала вказану заяву; встановлено судове засідання у справі №917/576/21, призначене на 25.01.2022 о 12год 30хв, провести за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" в особі його представника, адвоката Васильченка Костянтина Володимировича, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" з використанням власних технічних засобів заявника.
20.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача – залишити без задоволення.
В обґрунтування своєї правової позиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» зазначало таке:
- штрафні санкції, нараховані позивачем, передбачені умовами укладеного між сторонами договору за порушення виконання строків надання послуг з ремонту, який визначається графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту, однак даний графік не встановлює порядок визначення дати завершення ремонту;
- умовами укладеного між сторонами спору правочину не передбачена узгоджена сторонами дата завершення ремонту, у тому числі у випадку усунення відповідачем виявлених дефектів, що свідчить про недоведення позивачем порушення відповідачем строків виконання зобов`язань; процес приймання обладнання не входить до 35 календарних днів, відведених на ремонт обладнання, тому позивач може зловживати своїми правами замовника, неприймаючи виконану роботу протягом тривалого часу;
-  днем здачі об`єкту з ремонту слід вважати наступний день з дня повідомлення позивача про готовність об`єкту ремонту, тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо визначення дати початку строку порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань; відповідачем було дотримано встановлений умовами договору порядок повідомлення позивача щодо готовності об`єктів ремонту шляхом направлення копій листів засобами електронної пошти.
У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, просив рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача, який прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення – залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» (Виконавець) укладений договір про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів № 86/2020-ЦЮ, за умовами якого виконавець зобов`язався надати послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги – код ДК 021:2015:50220000-3 (Послуги з ремонту блоків дизеля 5Д49), згідно з Специфікацією (Додаток 1 до цього Договору), Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (Додаток 2 до цього Договору), Протоколом узгодження цін (Додаток 3 до цього Договору), Технічними вимогами (Додаток 4 до цього Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору, у порядку та строки, визначені цим Договором, а Замовник зобов`язаний прийняти надані Послуги та здійснити оплату у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
За умовами наведеного договору:
- послуги надаються відповідно до нормативних документів, які зазначені в Технічних вимогах (Додаток 4 до цього Договору). Найменування, опис, загальний обсяг послуг визначається в Специфікації (Додаток 1 до цього Договору (п.1.2 договору);
- у випадку виявлення замовником при прийманні обладнання з ремонту недоліків та/або дефектів, та/або невідповідності Технічним вимогам, уповноваженими представниками  Сторін складається акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту (за формою згідно з Додатком 7 до цього Договору) з переліком виявлених недоліків та/або дефектів відповідно до Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 №261, які виконавець зобов`язаний усунути протягом 15 робочих днів з дати підписання сторонами акта виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту (за формою згідно з Додатком 7 до цього Договору) за власний рахунок (п.2.6 договору);
- у випадку виявлення замовником недоліків та/або дефектів при виконанні приймання обладнання в депо, замовник зобов`язаний у строк, що не перевищує 3 робочих днів після виявлення таких недоліків та/або дефектів письмово викликати представника виконавця вказавши у повідомленні характер несправності, дату проведення ремонту обладнання та дату прибуття представника виконавця. Уповноваженими представниками сторін складається акт-рекламація (за формою згідно з додатком 6 до цього договору) відповідно до Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 №261, які виконавець зобов`язаний усунути протягом 20 робочих днів з дати підписання сторонами акта-рекламації (Додаток 6 до цього Договору) за власний рахунок. Виконавець самостійно приймає рішення щодо місця усунення виявлених недоліків та/або дефектів. Витрати на транспортування обладнання для виконання усунення недоліків та/або дефектів несе виконавець (п.2.7 договору);
- обладнання вважається відремонтованим тільки після усунення всіх задокументованих недоліків та/або дефектів зазначених у акті-рекламації (за формою згідно з Додатком 6 до цього договору), заповнення технічних паспортів. Після усунення недоліків та/або дефектів фактичний отримувач повторно виконує приймання обладнання в умовах депо (п.2.9 договору);
- ціна договору визначена у Специфікації (Додаток 1 до цього договору), яка включає в себе вартість заміни складових частин обладнання та складає 408   625,00грн, а також податок на додану вартість за ставкою 20% - 81   725,00грн, всього з ПДВ становить 490   350,00грн (п.3.2 договору);
- сплата вартості послуг за замовленням здійснюється замовником протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього договору), що оформляється протягом 5 календарних днів від дати надходження обладнання в депо та виконання умов зазначених у пункті 4.3 цього договору (п.4.2.1 договору);
- подача виконавцю обладнання для надання послуг проводиться згідно з графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (додаток 2 до цього договору) (далі – Графік), узгодженим сторонами в порядку та строком, передбаченим Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 №261 та Основними умовами ремонту і модернізації тягового рухомого складу, вузлів та агрегатах на ремонтних заводах Укрзалізниці № ЦТ-ЦПром-0029, затвердженого наказом Укрзалізниці від 21.06.2000 № 238-Ц (п.5.1 договору);
- здача та приймання обладнання в ремонт оформлюється актом приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з Додатком 9 до цього договору), який підписують уповноважені представники замовника і виконавця (п.5.3 договору);
- після завершення ремонту обладнання виконавець у добовий строк повідомляє уповноважених представників замовника за цим договором, телеграмою або листом електронної пошти про завершення ремонту обладнання. Замовник протягом 3-х робочих днів з дня отримання повідомлення від виконавця направляє свого представника для приймання обладнання з ремонту на території виконавця (п.5.6 договору);
- представник замовника після прибуття до виконавця бере участь у приймально-здавальних випробуваннях обладнання із оформленням Протоколу приймально-здавальних випробуваннях обладнання (за формою згідно з Додатком 13 до цього Договору). У випадку виявлення замовником дефектів при прийманні обладнання на території виконавця, складається акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту ( за формою згідно з Додатком 7 до цього договору) та замовник не приймає обладнання з ремонту, відповідно до умов цього договору, до усунення виконавцем дефектів зазначених у акті виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту (п.5.7 договору);
- у випадку проведення приймально-здавальницьких випробувань обладнання без зауважень зі сторони представника замовника підписується протокол приймально- здавальних випробувань обладнання (за формою згідно з додатком 13 до цього договору), акт приймання обладнання з ремонту (за формою згідно з додатком 10 до цього договору) відповідно до основних умов ремонту і модернізації тягового рухомого складу, вузлів та агрегатів на ремонтних заводах Укрзалізниці № ЦТ-ЦПром-0029, затверджених наказом Укрзалізниці від 21.06.2000 № 238-Ц), акт приймання-передачі металобрухту, який був утворений при ремонті кожної одиниці ремонту обладнання (згідно з додатком 11 до цього договору) (п.5.8 договору);
- після підписання зазначених у п 5.8 цього договору документів виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з додатком 5 до цього договору), підписаний зі сторони виконавця у двох примірниках, оригінал протоколу приймально-здавальних випробувань (за формою згідно з додатком 13 до цього договору), оригінал акта приймання обладнання з ремонту (за формою згідно з додатком 10 до цього договору), оригінал акта приймання-передачі металобрухту (за формою згідно з додатком 11 до цього договору) та організовує видачу відремонтованого обладнання замовнику. Замовник зобов`язаний протягом 10 календарних днів вивезти відремонтоване обладнання із наданням виконавцем товаро-транспортної накладної (у чотирьох примірниках) або залізничної накладної - при умові відвантаження залізничним транспортом (п. 5.9 договору);
- строк надання послуг визначається графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, який наведено у додатку 2 до цього договору, та по кожній одиниці ремонту становить не більше 35 календарних днів з дати підписання акту приймання обладнання в ремонт (п.5.11 договору);
- у разі виявлення в процесі експлуатації обладнання недоліків та/або дефектів за складеним замовником актом рекламації, виконавець здійснює за власний рахунок усунення таких недоліків та/або дефектів у строк не більше 20 робочих днів з моменту складання акта рекламації (п.5.12 договору);
- виконавець зобов`язується  надати послуги своїми силами та засобами в строки передбачені графіком подачі в ремонт та вдачі з ремонту обладнання, наведеним у додатку 2 та згідно з специфікацією (згідно з додатком 1 до цього договору) (п.7.1.1 договору);
- замовник зобов`язаний приймати надані виконавцем послуги у випадку відсутності зауважень відповідно до умов визначених цим договором та підписати акти приймання-передачі наданих послуг (п.7.3.2 договору);
- за порушення виконавцем строків надання послуг, передбачених цим договором, останній сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п.8.4 договору);
- цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань; закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, та від виконання виконавцем зобов`язань, пов`язаних з гарантією на відремонтоване обладнання протягом гарантійних строків (п.п.12.1, 12.3 договору).
Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.
Відповідно до специфікації, що є додатком №1 до договору від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ, сторони погодили виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» послуг з ремонту блоків дизеля 5Д49 в кількості 2 одиниць на суму 490   350,00грн.
Відповідно до графіку подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, що є додатком №2 до договору від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ, строк подачі обладнання в ремонт складає 15 календарних днів після підписання договору; строк здачі обладнання з ремонту складає до 35 календарних діб після підписання акта приймання обладнання в ремонт.
15.06.2020 між сторонами спору складені та підписані акти приймання обладнання в ремонт №70-42.20 та №70-42.21, згідно яких передані блоки циліндрів дизеля 5Д49 №2432 та 5Д49 №963.
16.07.2020 листом від 15.07.2020 №70-60/0717 Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» звернулось до Акціонерного товариства «Українська залізниця» з проханням направити уповноваженого представника замовника для приймання з ремонту 2 од.блоку циліндрів дизеля 5Д49 №2432, 963 та складання акта приймання обладнання з ремонту, акта приймання-передачі наданих послуг, акта приймання-передачі металобрухту. Строк прибуття: 20.07.2020 на 10год 00хв.
21.07.2020 між сторонами спору складний акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту №70-42.21.2, відповідно до якого при прийманні з ремонту вузла агрегату – блок циліндрів дизеля; тип, марка – 5Д49 №963, були виявлені недоліки, за наявності яких обладнання не може бути прийняте з ремонту; встановлено необхідність усунення недоліків протягом 15 днів.
21.07.2020 між сторонами спору складний акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту №70-42.20.2, відповідно до якого при прийманні з ремонту вузла агрегату – блок циліндрів дизеля; тип, марка – 5Д49 №2432, були виявлені недоліки, за наявності яких обладнання не може бути прийняте з ремонту; встановлено необхідність усунення недоліків протягом 15 днів.
29.07.2020 листом від 29.07.2020 №70-60/0724 Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» звернулось до Акціонерного товариства «Українська залізниця» з проханням направити уповноваженого представника замовника для приймання з ремонту 1 од.блоку циліндрів дизеля 5Д49 №2432 та складання акта приймання обладнання з ремонту, акта приймання-передачі наданих послуг, акта приймання-передачі металобрухту. Строк прибуття: 31.07.2020 но 09:00.
27.08.2020 листом від 27.08.2020 №70-60/0736 Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» звернулось до Акціонерного товариства «Українська залізниця» з проханням направити уповноваженого представника замовника для приймання з ремонту 1 од.блоку циліндрів дизеля 5Д49 №963 та складання акта приймання обладнання з ремонту, акта приймання-передачі наданих послуг, акта приймання-передачі металобрухту. Строк прибуття: 25.08.2020 на 09:00.
04.09.2020 між сторонами спору складений акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту №ТЧ12-03-13/9, відповідно до якого при прийманні з ремонту вузла агрегату – блок циліндрів дизеля; тип, марка – 5Д49 №2432 виявлені недоліки; вищезазначене обладнання не може бути прийняте з ремонту.
10.09.2020 ВП «Локомотивне депо Гребінка» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» прийняло блок дизеля 5д49 №2432 для виконання повторного ремонту, про що свідчить акт приймання-передачі, наявний в матеріалах справи.
27.10.2020 між сторонами спору складений акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту, відповідно до якого при прийманні з ремонту вузла агрегату – блок циліндрів дизеля; тип, марка – 5Д49 №963, були виявлені недоліки.
02.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» листом від 29.10.2020 №70-06/0766 повідомило Акціонерне товариство «Українська залізниця» про усунення виявлених недоліків та необхідність направлення транспорту для відвантаження блока циліндрів дизеля 5Д49 №963. Строк прибуття: 30.10.2020 на 09год 00хв.
10.11.2020 сторонами договору від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ складений акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту, у зв`язку з чим обладнання не може бути прийняте з ремонту.
25.11.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» підписаний акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого згідно договором від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ проведено приймання з ремонту в обсязі послуги ремонту блоків дизеля 5Д49; тип, марка: блок дизеля 5Д49 №2432. Висновок: блок дизеля 5Д49 №2432 прийнятий з ремонту, визнані придатними до експлуатації і направляються замовнику. За проведений ремонт замовнику належить сплатити 100% вартості ремонту на суму 245   175,00грн з ПДВ.
25.11.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» підписаний акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого згідно договором від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ проведено приймання з ремонту в обсязі послуги ремонту блоків дизеля 963; тип, марка: блок дизеля 5Д49 №963. Висновок: блок дизеля 5Д49 №963 прийнятий з ремонту, визнані придатними до експлуатації і направляються замовнику. За проведений ремонт замовнику належить сплатити 100% вартості ремонту на суму 245   175,00грн з ПДВ.
05.02.2021 Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» з вимогою (претензією) про сплату штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань згідно з договором від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ, в якій вимагало сплатити 97   090,58грн, з яких 62   766,08грн неустойки та 34   324,50грн штрафу.
25.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» надало Акціонерному товариству «Укрзалізниця» відповідь на вимогу (претензію) від 05.02.2021 №ЦТ-08/19, в якій заперечило проти вимог замовника.
Посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» порушило взяті на себе за договором про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ зобов`язання в частині виконання ремонтних робіт у визначений строк, не сплатило на вимогу замовника передбачені умовами договору неустойку у вигляді пені та штраф, Акціонерне товариство «Українська залізниця»  звернулось до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.
Предметом апеляційного провадження є правомірність нарахування замовником штрафу та неустойки (пені) у зв`язку з порушенням виконавцем строків виконання зобов`язань щодо надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів.
Згідно частин 1 та 2 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України, статей 173-175 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема з договорів. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з приписами статей 173, 174 Господарського кодексу України договір є підставою виникнення господарського зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Статтями 626, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.     
Відповідно до частини 1 статті  628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
За приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України   визначено, що зобов`язання має  виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За своєю правовою природою договір на надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ є договором підряду, згідно з яким за приписами ст. 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на тому, при прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про надання правової кваліфікації правовідносинам у даній справі як таким, що виникли із договору про надання послуг, однак вказаний висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки у зобов`язаннях підрядного типу результат виконаних робіт завжди має речову форму на відміну від зобов`язань про надання послуг, результат діяльності виконавця в яких не має речового змісту. 
Корисний ефект від діяльності з надання послуги полягає не у вигляді певного осяжного матеріального результату, як це має місце при виконанні роботи, а полягає в самому процесі надання послуги. Сама ж послуга споживається у процесі її надання, тому її визначають як діяльність, спрямовану на задоволення будь-яких потреб.
Відповідні висновки викладені Верховним Судом в ухвалі від 14.01.2021 у справі №923/1067/19.
Частиною 1 статті 839 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. 
Відповідно до частини 2 зазначеної статті підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб. 
Так, як встановлено вище, у відповідності до пункту 5.1. договору, укладеного між сторонами спору, подача виконавцю обладнання для надання послуг проводиться згідно з графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (додаток 2 до цього договору), узгодженим сторонами в порядку та строком, передбаченим Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 №261 та Основними умовами ремонту і модернізації тягового рухомого складу, вузлів та агрегатах на ремонтних заводах Укрзалізниці № ЦТ-ЦПром-0029, затвердженого наказом Укрзалізниці від 21.06.2000 № 238-Ц.
У відповідності до п.4.5 Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 №261, об`єкти   ремонту  приймаються  з  ремонту  на  підставі  перевірок   та   прийомо-здавальних   випробувань,    встановлених  відповідно  з  вимогами  технічної  документації  на їх ремонт,  і оформляються актом приймання об`єктів з ремонту.
Таким чином, оскільки договір був підписаний 09.06.2020, обладнання у кількості 2-х одиниць передано в ремонт 15.06.2020 з відповідним оформленням акту приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з додатком 9 до договору), виконавець у строк до 20.07.2020 повинен був передати результат виконаних ремонтних робіт.
Зі змісту п.п. 5.6 - 5.9 укладеного між сторонами договору вбачається, що після завершення ремонту обладнання виконавець у добовий строк повідомляє уповноважених представників замовника за цим договором, телеграмою або листом електронної пошти про завершення ремонту обладнання. Замовник протягом 3-х робочих днів з дня отримання повідомлення від виконавця направляє свого представника для приймання обладнання з ремонту на території виконавця.
Представник замовника після прибуття до виконавця бере участь у приймально-здавальних випробуваннях обладнання із оформленням Протоколу приймально-здавальних випробуваннях обладнання (за формою згідно з Додатком 13 до цього Договору). У випадку виявлення замовником дефектів при прийманні обладнання на території виконавця, складається акт виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту ( за формою згідно з Додатком 7 до цього договору) та замовник не приймає обладнання з ремонту, відповідно до умов цього договору, до усунення виконавцем дефектів зазначених у акті виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту.
У випадку проведення приймально-здавальницьких випробувань обладнання без зауважень зі сторони представника замовника підписується протокол приймально- здавальних випробувань обладнання (за формою згідно з додатком 13 до цього договору), акт приймання обладнання з ремонту (за формою згідно з додатком 10 до цього договору) відповідно до основних умов ремонту і модернізації тягового рухомого складу, вузлів та агрегатів на ремонтних заводах Укрзалізниці № ЦТ-ЦПром-0029, затверджених наказом Укрзалізниці від 21.06.2000 № 238-Ц), акт приймання-передачі металобрухту, який був утворений при ремонті кожної одиниці ремонту обладнання (згідно з додатком 11 до цього договору).
Після підписання зазначених у п 5.8 цього договору документів виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з додатком 5 до цього договору), підписаний зі сторони виконавця у двох примірниках, оригінал протоколу приймально-здавальних випробувань (за формою згідно з додатком 13 до цього договору), оригінал акту приймання обладнання з ремонту (за формою згідно з додатком 10 до цього договору), оригінал акту приймання-передачі металобрухту (за формою згідно з додатком 11 до цього договору) та організовує видачу відремонтованого обладнання замовнику. 
Замовник зобов`язаний протягом 10 календарних днів вивезти відремонтоване обладнання із наданням виконавцем товаро-транспортної накладної (у чотирьох примірниках) або залізничної накладної - при умові відвантаження залізничним транспортом (п. 5.9 договору).
Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. 
Згідно зі статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.  Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Аналіз наведених вище умов договору про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ свідчить, що сторонами правочину було погоджено порядок прийняття наданих підрядних робіт з ремонту, а також перелік документів на підтвердження прийняття замовником наданих виконавцем послуг.
При цьому, положення наведеного договору не містять умов, за яких строк виконання зобов`язання є іншим, аніж визначений у Графіку подачі в ремонт та видачі з ремонту, що є невід`ємним додатком №2 до договору від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ, у тому числі у випадку виявлення недоліків у переданих підрядником роботах та їх усунення останнім, у зв`язку з чим доводи відповідача про те, що процес прийняття замовником виконаних послуг не входить до визначеного умовами договору 35-денного строку виконання робіт, оскільки може мати місце ймовірне зволікання замовником у прийнятті результатів ремонту, а також звуження строку виконання безпосередньо ремонтних робіт, судовою колегію відхиляються за необґрунтованістю.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що відповідач не оскаржує обґрунтованість відмов позивача від прийняття виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» робіт, правомірності складених між сторонами спору актів виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту, тобто не пов`язує виникнення прострочення виконання зобов`язання з виною кредитора у розумінні положень статті 613 ЦК України.
Вказане свідчить про те, що умови для можливості звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків виконання робіт відсутні.
За приписами статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зі змісту наведених норм, а також з огляду на положення статті 42 Господарського кодексу України, відповідно до яких підприємництво являє собою самостійну, ініціативну, систематичну, здійснювану на власний ризик господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів, одержання прибутку, та беручи до уваги  зміст пункту 12.5 спірного договору, відповідач, у випадку незгоди з умовами укладеного між сторонами спору правочину за результатами проведеного тендеру, не був позбавлений права на ініціювання внесення змін до умов договору.
Таким чином, беручи до уваги зміст погоджених сторонами умов договору від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ, зокрема зобов`язання виконавця у відповідності до специфікації здійснити послуги з ремонту блоків дизеля 5Д49, а також з огляду на строки, встановлені сторонами у графіку подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строку виконання зобов`язання з надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів з 21.07.2020, тобто після спливу 35 днів з дати складення актів приймання обладнання в ремонт.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 Цивільного кодексу України).
Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно     до частини 3 статті 509 ЦК України  зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Принципи добросовісності, справедливості та розумності є загальною засадою зобов`язального права та регуляторами поведінки учасників цивільно-правових відносин; вони застосовуються в усіх зобов`язальних відносинах і кожен учасник повинен їх дотримуватися; обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, припинення чи зміна зобов`язання, якщо це передбачено договором або законом, сплата неустойки. 
За статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.
Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. 
З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.
За статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
За змістом статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. 
Як встановлено вище, пунктом 8.1. договору про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором. 
Пунктом 8.4. договору сторони визначили, що за порушення виконавцем строків надання послуг, передбачених цим договором, останній сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п.8.4 договору).
Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.
Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу за порушення виконання господарських зобов`язань, що узгоджується із свободою договору, регламентованою статтею 627 ЦК України, за якою сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України – видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. 
У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, тому одночасне застосування штрафу та пені не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 23.07.2019 у справі № 910/7398/18, від 12.12.2019 у справі № 910/10939/18, від 11.10.2018 у справі № 908/3327/16, від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18.
З наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій вбачається, що Акціонерним товариством «Українська залізниця» за період з 21.07.2020 по 25.10.2020 нараховано суму неустойки у розмірі 0,1% від вартості послуг за загальну кількість діб прострочення на суму 62   766,08грн, а також суму штрафу у розмірі 7% вартості послуг за прострочення понад 30 днів у сумі 34   766,08грн.
Перевіривши розрахунок заявлених Акціонерним товариством «Українська залізниця» розрахунок суми неустойки та штрафу, судова колегія погоджується з його обґрунтованістю та арифметичною правильністю.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» під час розгляду справи у суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву просило зменшити розмір заявленої до стягнення суми неустойки та штрафу, посилаючись на те, що відповідач не мав на меті порушувати умови виконання зобов`язань, затягувати строк виконання ремонтних робіт, однак умови укладеного між сторонами правочину не були узгоджені відповідачем та містили стислі строки виконання робіт. 
Щодо заявленого відповідачем клопотання судова колегія суду апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.
Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом та повинен забезпечувати дотримання балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Аналогічна правова позиція також міститься у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, та у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 920/437/19, від 26.02.2020 у справі № 922/1608/19, від 13.05.2020 у справі № 912/2386/19.
Зважаючи на загальні засади цивільного законодавства, визначені в ст. 3 Цивільного кодексу України, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися на засадах справедливості та розумності.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» не доведено, що причиною прострочення виконання зобов`язання у встановлений договором строк є обставини, які перебували поза його волею, а стягнення неустойки та штрафу на загальну суму 97   090,58грн є неспівмірними з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача або може спричинити повне зупинення господарської діяльності товариства.
Посилання відповідача на перебування Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» у скрутному матеріальному становищі суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відповідачем в обґрунтування наведених доводів не було надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія дійшла висновку про те, що позивачем доведений факт порушення відповідачем строку належного виконання зобов`язання за договором про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів від 09.06.2020 №86/2020-ЦЮ, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» не спростована наявність вини відповідача у спричиненому простроченні зобов`язання, що свідчить про обґрунтованість застосування позивачем до відповідача заходів господарської відповідальності у сумі 97   090,58грн, з яких 62   766,08грн неустойки та 34   324,50грн штрафу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції оскаржуване рішення прийняте при нез`ясуванні обставин, які мають значення для справи, що стало наслідком порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим зважаючи на положення пунктів 1, 4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 слід скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» 97 090,58грн, з яких 62 766,08грн неустойки та 34 324,50грн штрафу; в іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 – залишити без змін.
Згідно з частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 269, п.2 ч.1 ст. 275, п. п. 1, 4 ч.1 ст. 277, ст. ст. 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” (вх. №3895 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 задовольнити.
Рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 скасувати в частині відмовлених позовних вимог.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В решті рішення господарського суду Полтавської області від 09.11.2021 у справі №917/576/21 – залишити без змін.
Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:
« Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» (36005, м. Полтава, вул. Гайова, 30; код юридичної особи 38560924) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; код юридичної особи 40075815) 97  090,58грн, з яких 62 766,08грн неустойки та 34   324,50грн штрафу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» (36005, м. Полтава, вул. Гайова, 30; код юридичної особи 38560924) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; код юридичної особи 40075815) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2   270,00грн».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський тепловозоремонтний завод» (36005, м. Полтава, вул. Гайова, 30; код юридичної особи 38560924) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; код юридичної особи 40075815) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3   405,00грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено   27.01.2022.

Головуючий суддя                                                                                   Н.В. Гребенюк

Суддя                                                                                                        М.М. Слободін  

        Суддя                                                                                                        І.А. Шутенко