Справа № 461/1200/21                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/2061/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
суддів: О.М. Ванівського, Н.О. Шеремети 
                при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 29 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
                                               в с т а н о в и в: 
       12.02.2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. 
       В обґрунтування позову покликалося на те, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 21.02.2018 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 19230 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking Приват24; MobileBanking; Контактний Центр Банку; Цілодобову службу «Консьєрж-сервіс» та до пристроїв самообслуговування, через які Клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.1.1.2.1.6 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у нього станом на 19.11.2020 року виникла заборгованість в сумі 25771,54 грн., що складається з: 15553,68 грн. - заборгованість за кредитом; 10217,86 грн. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не виконує умови договору, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. 
         Оскаржуваним рішенням позов задоволено. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25771 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят одну) грн. 54 коп. за кредитним договором №б/н від 21.02.2018 року.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 2270,00 грн. 
       Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не дослідив факт укладення кредитного договору №б/н від 21.02.2018 року. Відповідач не підписував Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Позивачем не надано суду виписки з рахунку відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Долучена до матеріалів справи виписка не містить первинних облікових документів, оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», які б підтверджували безспірність заборгованості та встановлювали прострочення виконання зобов`язання. Вважає, що розрахунок заборгованості за договором кредиту не є належним доказом у справі, та не може підтверджувати існування заборгованості за договором, оскільки не є касовим документом відповідно до с. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вважає, що єдиним доказом внесення готівкової валюти на рахунок банку є відповідна заява на переказ коштів. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-20цс12. Такими чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у відповідача будь-якої заборгованості за договором, як і доказів укладення кредитного договору з ОСОБА_1 . Вважає у зв`язку з цим позов Банку безпідставним та необгрунтованим. 
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
       У судове засідання з розгляду апеляційної скарги, призначене на 15 березня 2022 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
       Зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи.
       У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
       Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
       Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону.
       Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Судом встановлено, що 21.02.2018 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви отримав кредит у розмірі 19 230,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з такими умовами та тарифами банку.
Заявою відповідача також підтверджується, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 
Як вбачається зі змісту п.1.1.2.1.6 укладеного договору, у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт має право звернутися до Банку з заявою про розірвання Договору та зобов`язаний погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів з картрахунку клієнт зобов`язаний інформувати (також письмово, якщо вирішення питання передбачає таку необхідність) Банк про це протягом 35 днів з моменту списання.
Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, клієнт при укладенні Договору надає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
       Встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking Приват24; MobileBanking; Контактний Центр Банку; Цілодобову службу «Консьєрж-сервіс» та до пристроїв самообслуговування, через які Клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку.
       Із довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 21.02.2018 року відповідачу надано кредитну картку № НОМЕР_1 , дата відкриття 23.05.2018 року, термін дії до 05/21.
Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н від 21.02.2018 року), № 5221191100150092 від 23.05.2018 року, останньому встановлено кредитний ліміт 10 000 грн., 12.07.2019 року такий ліміт зменшено до 9 560 грн, а 12.07.2019 року - збільшено до 19 230 грн.
Відповідно до виписки по рахунках, наданих позивачем АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 12-14) вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався картковим рахунком № НОМЕР_1 , зокрема, знімав кредиті кошти, частково погашав заборгованість, здійснював розрахунки через касові термінали в магазинах.
Як вбачається з виписки по рахунку за договором № б/н, станом на 20.11.2020 року мало місце погашення ОСОБА_1 заборгованості 23.05.2018 року, 09.06.2018 року, 12.06.2018 року, 20.06.2018 року, 24.06.2018 року, 26.06.2018 року, 06.08.2018 року, 18.08.2018 року, 6.08.2018 року, 03.09.2018 року, 08.09.2018 року, 26.09.2018 року, 07.10.2018 року, 08.10.2018 року, 22.10.2018 року, 24.12.2018 року, 23.05.2019 року.
Вказані оплати здійснювалися шляхом внесення коштів особисто позичальником на картковий рахунок через термінали самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», що вбачається із призначень платежу у виписці по рахунку за зазначені дати. Тобто, відповідач фактично погодився з усіма умовами договору та виконував такі добровільно. 
       Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 21.02.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 перед Банком станом на 19.11.2020 року становить 25771,54 грн., з яких: 15553,68 грн. - заборгованість за кредитом; 10217,86 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом.
       Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з обов`язку відповідача повернути отримані кошти та дійшов висновку про доведеність заявлених вимог та розмір кредитної заборгованості.
       Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується повністю.
       Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином не виконав зобов`язання за договором №б/н від 21.02.2018 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов правильного висновку про задоволення позову Банку.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують факт отримання відповідачем кредитних коштів, та користування такими.
       Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено 25 березня 2022 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   
       Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду міста Львова від 29 квітня 2021 року залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 25 березня 2022 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                О. М. Ванівський

                                                                               Н. О. Шеремета