33/804/129/22 
                                                                                263/14955/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року      м. Маріуполь
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду   Свіягіна І.М. 
за участю секретаря      Дурнас О.М. 
розглянувши заяву про відвід судді Донецького апеляційного суду Свіягіної І.М. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого,  зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.
в с т а н о в и л а:
з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що надійшли на адресу апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, звільнившись з посади старшого механіка суднового-змінного помічника кранмейстера плавкрану портового флоту ДП «Маріупольський морський торговельний порт», будучи згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 05.05.2021 року о 10:07 годині подав декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.
Постановою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.01.2022 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень. 
Не погодившись із судовим рішенням, через місцевий суд особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка разом зі справою про адміністративне правопорушення надійшла до Донецького апеляційного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 року зазначена справа розподілена судді Свіягіній І.М.
Розгляд справи призначений на 22 лютого 2022 року, однак, до апеляційного розгляду встановлено, що я, в складі колегією суддів Сєдих А.В., Бєдєлєва С.І.  26 березня 2019 року виносила ухвалу, якою апеляційна скарга прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання корупції управління представництва інтересів держави у суді прокуратури Донецької області – Олейниченка С.М. залишена без задоволення. Вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 залишено без змін. Зазначена ухвала в подальшому була скасована Постановою колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року.
Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, в тому числі й ст.53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.
17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1,2,4,7,11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Відповідно до положень ст.ст. 8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Стосовно вимоги безсторонності (неупередженості) суду, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Findlay v.United Kingdom» від 25.02.1997 вказав, що вона має два аспекти: 1) суд повинен бути суб`єктивно вільним від особистих упереджень чи переваг у конкретній справі; 2) суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто повинен гарантовано виключати будь-який обґрунтований сумнів щодо конкретної справи (справи «Dulut v. Austria» від 22.02.1996 , «Thomann v. Switzerland» від 10.06.1996, «Bochan v. Ukraine» від 03.05.2007).
Відповідно до суб`єктивного критерію безсторонності, суд неодноразово ухвалював, що особиста безсторонність судді має презумуватися, доки не доведено протилежне» (рішення Суду у справі «Le Compte, Van Leuven and De Meyere v.Belgium» від 23.06.1981).
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).
Враховуючи те, що я, в складі з колегією суддів вже приймала рішення за цих же обставин, вважаю за необхідне заявити самовідвід.
Керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, ст.75 КПК України, -
п о с т а н о в и л а:
заявити самовідвід у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.
Постанова  суду оскарженню не підлягає.

Суддя  Донецького апеляційного суду     І.М.Свіягіна