ф
УХВАЛА

17 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 640/14975/21
адміністративне провадження № К/990/1594/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Кашпур О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 640/14975/21 за позовом Судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду про стягнення недоотриманої суддівської винагороди,
УСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась суддя Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Київського окружного адміністративного суду, в якому просила:
- визнати протиправними дії Київського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з 01 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосування обмежень, встановлених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 № 553-IX;
- стягнути з Київського окружного адміністративного суду на користь судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суму недоотриманої суддівської винагороди за період з 01 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно у розмірі 192 161,47 (без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору
21 вересня 2021м року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву задоволено частково.
Визнано протиправними дії Київського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосування обмежень, встановлених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 № 553-IX.
Стягнуто з Київського окружного адміністративного суду на користь судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суму недоотриманої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно у розмірі 127 087,81 грн. (сто двадцять сім тисяч вісімдесят сім гривень 81 копійка) (без урахування обов`язкових податків і зборів).
14 грудня 2021 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року. Абзац третій резолютивної частини викладено у наступній редакції:
«Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) недоотриму суддівську винагороду в розмірі 127087,81 грн (сто двадцять сім тисяч вісімдесят сім гривень) 81 коп за період з 18 квітня 2020 по 27 серпня 2020 року з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, код ЄДРПОУ 26255795)».
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Державною судовою адміністрацією України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 12 січня 2022 року.
18 січня 2022 року ухвалою Верховного Суду зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.
Вказана ухвала Суду направлена відповідачу поштою та вручена адресату 21 січня 2022 року, що підтверджується відповідним записом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 
31 січня 2022 року та 02 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване відсутністю фінансування на сплату судового збору. 
Розглядаючи подане Державною судовою адміністрацією України клопотання, Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Аналіз приписів статті 44 КАС України свідчить, що відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження.
Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.
Враховуючи те, що органи ДСА України не відноситься до осіб, перелік яких визначений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", і заявником не зазначено підстав, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Судом установлено, що відповідачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 18 січня 2022 року, а саме не надано документа про сплату судового збору у відповідному розмірі. 
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали відповідач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху. 
За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Окружного адміністративного суду    міста Києва від 21 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 640/14975/21 за позовом Судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду про стягнення недоотриманої суддівської винагороди- повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    О.В. Кашпур