Постанова
Іменем України
 
19 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 665/376/21
провадження № 61-16074св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І. 
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , фермерське господарство «Оазис Півдня»,
відповідач - фермерське господарство «Агро-Тріумф»,
особа, яка подала апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест»,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фермерського господарства «Оазис Півдня» на постанову Херсонського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року в складі колегії суддів Чорної Т. Г., Пузанової Л. В., Склярської І. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Історія справи
Короткий зміст заяви про забезпечення позову 
У березні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ФГ «Оазис Півдня» звернулися до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення в порядку статті 150 ЦПК України.
 
Заява обґрунтована тим, що 28 січня 2017 року власники 276 земельних ділянок, які розташовані на території Чаплинського району Херсонської області, уклали договори оренди земельних ділянок з ФГ «Оазис Півдня» строком до 31 грудня 2028 року.
 
Позивачам стало відомо про те, що ФГ «Агро Тріумф» намагається здійснити дії щодо державної реєстрації трьохстороннього договору суборенди вказаних земельних ділянок від 10 лютого 2021року, за умовами якого позивачі мають передати у суборенду ФГ «Агро Тріумф» земельні ділянки.
 
Вказують, що вони такого договору суборенди не підписували та не мають наміру його укладати, у зв`язку з чим хочуть звернутися до суду з позовом про визнання договору суборенди недійсним. 
 
Посилаючись на те, що існує велика ймовірність вчинення в подальшому відповідачем дій, спрямованих на порушення права власності позивачів на належні їм земельні ділянки, зокрема здійснення ФГ «Агро Тріумф» державної реєстрації іншого речового права на нерухоме майно (право суборенди) за оспорюваним договором суборенди земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду, позивачі просили суд: 
заборонити будь-яким особам, у тому числі органам державної реєстрації прав, державним та приватним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, іншим особам та органам, у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації прав здійснювати дії, у тому числі реєстраційні дії, включаючи державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень відносно 276 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Чаплинського району Херсонської області.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено у спосіб, визначений заявниками.
Суд виходив із того, що ФГ «Оазис Півдня» є орендарем земельних ділянок в загальній кількості 276 зі строком користування до 31 грудня 2028 року, які передало в суборенду ФГ «Агро Тріумф» без згоди на те орендодавців і орендаря, а відтак існує ймовірність вчинення в подальшому ФГ «Агро Тріумф» дій, спрямованих на порушення прав власності заявників - орендодавців та ФГ «Оазис Півдня».
 
Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ФГ «Оазис Півдня» до ФГ «Агро Тріумф» про визнання недійсним договору суборенди.
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
11 травня 2021 року ТОВ «Глобал-Инвест» як особа, що не брала участі у справі, подало апеляційну скаргу на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року про забезпечення позову, у якій просило її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви. В обґрунтування апеляційної скарги вказувало, що Наказом Міністерства юстиції України від 19 квітня 2017 року № 1295/5 «Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно» та рішенням державного реєстратора Департаменту державної реєстрації МЮУ Чекригіна О. В. від 19 квітня 2017 року за індексним номером 34843297 скасовано за ФГ «Оазис Півдня» право оренди на спірні земельні ділянки та поновлено право оренди на ці земельні ділянки за ТОВ «Глобал-Инвест». На виконання наказу №1295/5 від 19 квітня 2017 року ТОВ «Глобал-Инвест» подало відповідні заяви до відділу державної реєстрації речових прав щодо скасування права оренди на спірні земельні ділянки за ФГ «Оазис Півдня», проте вказану реєстрацію було зупинено у зв`язку з існуванням в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ухвали Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року про забезпечення позову. Вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають ТОВ «Глобал-Инвест зареєструвати за собою право оренди на спірні земельні ділянки. 
 
Крім того, наявність договору суборенди, укладеного з ФГ «Оазис Півдня», жодним чином не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення, яке блокує реєстрацію права оренди за ТОВ «Глобал-Инвест».
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Глобал-Инвест» задоволено; ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до його подачі у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ФГ «Оазис Півдня» до ФГ «Агро-Тріумф» про визнання договору суборенди недійсним. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не оцінив співмірності заходів забезпечення позову змісту позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявників.
 
Ухвала суду першої інстанції не містить мотивів про ймовірність вчинення в подальшому ФГ «Агро Тріумф» дій, спрямованих на порушення прав власності орендодавців та орендаря, а самі по собі посилання на такі обставини не є підставою для задоволення відповідної заяви.
 
Апеляційний суд відхилив доводи ФГ «Оазис Півдня» про те, що ухвала суду про забезпечення позову не впливає на права та обов`язки ТОВ «Глобал-Инвест», оскільки товариство підтвердило факт поновлення в законному порядку свого права на оренду зазначених в ухвалі земельних ділянок, проте здійснені обтяження перешкоджають апелянту у відновленні своїх прав.
 
Аргументи учасників справи
 
29 вересня 2021 року ФГ «Оазис Півдня» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року, у якій просить її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та залишити в силі законну та обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд переглядаючи ухвалу суду першої інстанції за апеляційною скаргою ТОВ «Глобал-Инвест» не встановив, які його права та інтереси порушено цією ухвалою, чим порушив правила, визначені статтею 352 ЦПК України. Заявник вказує, що дійсно постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 821/669/17 поновлено дію Наказу Міністерства Юстиції України від 19 квітня 2017 року № 1295/5 «Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно», проте ФГ «Оазис Півдня» у відзиві на апеляційну скаргу вказував, що Наказом Міністерства Юстиції України від 16 січня 2019 року № 142/5 скасовано наказ від 19 квітня 2017 року № 1295/5 та поновлено у державному реєстрі право оренди ФГ «Оазис Півдня», на що суд апеляційної інстанції увагу не звернув та не надав цим доводам відповідну правову оцінку. 
 
Вказує, що апеляційний суд зробив неправильний висновок про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки таке забезпечення сприяє запобіганню порушення прав позивачів на час вирішення спору в суді та у разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. 
 
У листопаді 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Глобал-Инвест» на касаційну скаргу ФГ «Оазис Півдня», в якому його представник просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду без змін. Відзив мотивовано тим, що ТОВ «Глобал-Инвест» підтвердило факт поновлення в законному порядку свого права на оренду спірних земельних ділянок, оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 821/669/17 скасовані судові рішення про скасування наказу Міністерства Юстиції України від 19 квітня 2017 року № 1295/5 «Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно» та закрито провадження у справі, чим поновлено право оренди на спірні земельні ділянки ТОВ «Глобал-Инвест». 
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
В ухвалі Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про задоволення зави про забезпечення позову за апеляційною скаргою ТОВ «Глобал-Инвест», яке не брало участі у справі, апеляційний суд зробив висновок, що оскарженою ухвалою вирішено питання про права та інтереси товариства, оскільки після скасування у касаційному порядку судових рішень відновилося його право оренди на спірні земельні ділянки. 
 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду з таких підстав.
 
Відповідно до статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Частиною першою статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).
 
Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 273/1971/19 (провадження                       № 61-16601св20) вказано, що: «у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, з посиланням на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішені питання про її права та інтереси, апеляційному суду належить відкрити апеляційне провадження та за результатами розгляду, у разі з`ясування, що оскаржуваним судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України. Якщо ж буде з`ясовано, що права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи судом вирішувалися, апеляційний суд повинен переглянути оскаржуване судове рішення в апеляційному порядку по суті».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року в справі № 758/9350/19 (провадження                             № 61-265св21) зазначено, що «в справі, яка переглядається, із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції звернулася особа, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, вважаючи, що ухвалою про закриття провадження вирішено питання про її права. Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, виходив з порушення судом першої інстанції норм процесуального права, проте не встановив наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, права на оскарження судового рішення та не перевірив, чи вирішив суд першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції. Вирішення такого питання є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що судовим рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті судового рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та інтереси особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю. ».
 
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14 грудня 2021 року в справі № 939/936/20 (провадження № 61-14591св21). 
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
 
Відкривши апеляційне провадження і призначивши справу до розгляду, суд апеляційної інстанції забезпечив право ТОВ «Глобал-Инвест» на перевірку його аргументів про те, що оскарженою ухвалою про забезпечення позову вирішено питання про права, свободи та інтереси товариства.
 
У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції не дослідив питання, чи стосується прав та інтересів ТОВ «Глобал-Инвест» оскаржена ним ухвала про забезпечення позову в справі, не надав оцінки доводам та доказам сторін, не мотивував свого рішення про порушення прав та інтересів особи, яка подала апеляційну скаргу, тому висновки про скасування ухвали суду першої інстанції є передчасними.
 
Перевірка доводів касаційної скарги, пов`язаних з установленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, перебуває поза визначеними статтею 400 ЦПК України межами перегляду справи в касаційному порядку.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до пункту 1 частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу фермерського господарства «Оазис Півдня» задовольнити частково.
 
Постанову Херсонського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року скасувати, справу № 665/376/21 направити на новий розгляд до апеляційного суду.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Херсонського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року втрачає законну силу.
 
Постанова набирає законної силиз моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   В. І. Крат
 
Судді                                                                              Н. О. Антоненко
 
                                                                                      І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук