ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9706/21  Номер провадження 33/814/100/22	Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
за участю секретаря Владімірова Р.В.
притягнутої особи ОСОБА_1 
адвоката Милованова Р.В.,
свідка ОСОБА_2 
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 грудня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
Згідно з постановою судді,  10.10.2021 року біля 03 год. 54 хв. в м. Кременчуці по проспекту Свободи, 85, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ – Daewoo д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, почервоніння шкіряного покрову) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч1 ст.130 КУпАП .
Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги є відсутність в матеріалах справи доказів щодо керування ним транспортним засобом, неналежність як доказів записів з відореєстратора та нагрудних камер працівників поліції з огляду на наявність розбіжностей в часі при відеофіксації правопорушення та відсутність направлення водія на огляд до медичного закладу, що свідчить про недоведеність факту ухилення від проходження ним такого огляду. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши притягнуту особу та його захисника, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є постанова серії БАА №560572 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого світла фар при зміні напрямку руху, протокол серії ААБ №013620 від 10.10.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в якому останній відмовився від дачі пояснень, відеозаписи працівників поліції, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапорт.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 . 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 2.6 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів зазначено, що якщо водій ухиляється від огляду, то в присутності двох свідків у протоколі про зазначене адміністративне правопорушення вказуються ознаки сп`яніння і дії порушника щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.
З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції за кермом, на водійському сидінні, знаходився сам ОСОБА_1 , який вийшов як водій та надав працівникам поліції свої документи. 
Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв сьогодні він відповів «Так» (3 відеофайл 04:20 год.)
В подальшому ОСОБА_1 особисто підтвердив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння (04:21 год.) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, в зв`язку з чим працівниками поліції було залучено двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі.
Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться матеріалами справи та не спростовані притягнутим. 
Так, заперечення апелянта щодо керування ним транспортним засобом спростовується відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що з автомобіля ЗАЗ – Daewoo д.н.з НОМЕР_1 о 03:54 год. виходить саме ОСОБА_1 , особу якого в подальшому було встановлено.
При цьому, саме щодо водія ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у темну пору доби без ввімкненого світла фар при зміні напрямку руху за п.п. 19.1 ПДР України, з чим він погодився. 
Посилання апелянта на розбіжності в часі в декілька секунд в записах відеореєстратора поліцейського автомобіля та бодікамери працівника поліції, який фіксував правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки свідчать про технічне налаштування приладів відео фіксації але ніяким чином не спростовують сам факт скоєного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо пояснень допитаного в апеляційній інстанції свідка ОСОБА_2 , яка зазначала про те, що автомобілем керувала саме вона, а ОСОБА_1 , який вживав алкогольні напої в гостях, знаходився на пасажирському сидінні, і лише при зупинці їх транспортного засобу працівниками поліції вони помінялись місяцями, оскільки в неї не було водійського посвідчення, необхідно віднестись критично та розцінити вказані пояснення як намагання останньої сприяти ухиленню притягнутого ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна