ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«10» лютого 2022 року
м. Харків
справа № 645/1074/21
провадження № 22ц/818/303/22
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів        -             Котелевець А. В., Тичкової О. Ю.,
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс»,
відповідач –  ОСОБА_1 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року в складі судді Сілантьєвої Е.Є.
в с т а н о в и в:
У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» суми заборгованості за заявою № PR-001970/BLK-1-Р1 від 18 вересня 2015 року в розмірі 27 240,53 грн та судовий збір - 2270,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості надіслано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Ця адреса є його офіційною для листування з огляду на його переважне перебування за цією адресою. Крім того, ця адреса є його останнім зареєстрованим місцем проживання. Вказав, що адреса, яку суд першої інстанції безпідставно визначив як місце його роботи: АДРЕСА_2 , а не в Печерському районі.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2021 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) – Кругова С.С., суддів колегії – Пилипчук Н.П., Тичкова О.Ю.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року справу витребувано з Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року справу витребувано з Печерського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2021 року справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) – Бурлака І.В., суддів колегії – Хорошевський О.М., Яцина В.Б.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дана позовна заява підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» суми заборгованості за заявою № PR-001970/BLK-1-Р1 від 18 вересня 2015 року в розмірі 27 240,53 грн та судовий збір - 2270,00 грн.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» надано копію паспорта ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він з 01 квітня 1987 року зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 (а.с.12).

Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 24 лютого 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не значиться (а.с.45).

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно частини 2 статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Частиною 8 статті 187 ЦПК України встановлено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно частини 9 статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За визначенням, наданим в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Положеннями частин 1, 10, 17 статті 6 цього Закону визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Пунктами 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Отже, чинним законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Соната Фінанс» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 за правилами загальної підсудності, тобто до фізичної особи, який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , тобто на території Немишлянського (до 2016 року — Фрунзенського) району м. Харкова, на яку поширюється юрисдикція Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Таким чином, на момент пред`явлення позовних вимог зареєстроване місце проживання  ОСОБА_1 не відносилось до Печерського району м. Києва.
Правила виключної підсудності та підсудності за вибором позивача до вказаних позовних вимог не застосовуються.

Із змісту позовної заяви та наданого в якості доказу додатку 4 «опитувальник фізичної особи – резидента/нерезидента до кредитного договору на підставі заяви № PR-001970/BLK-1-P1 від 18 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим суд першої інстанції вважав, що за територіальною підсудністю відноситься до Печерського районного суду м. Києва.
Проте, матеріали справи не містять доказів того, що місце проживання/перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано у визначеному законом порядку.
Не може бути беззаперечним доказом щодо місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 і інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова, оскільки в примітці цієї довідки зазначено, що станом на лютий 2021 року Реєстр територіальної громади міста Харкова знаходився у стані формування.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 зареєстрований у Немишлянському (до 2016 року — Фрунзенському) районі м. Харкова, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належність спору, що розглядається, до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про передачу справи до Печерського районного суду м. Києва.

Згідно із статтею 2 ЦПК України одним із завдань цивільного процесуального судочинства є своєчасність вирішення справ, оскільки від цього залежить ефективність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на своєчасний захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту.

Отже, наслідки процесуальних зволікань, які можуть виникнути під час розгляду справи, незалежно від обставин їх виправданості, не повинні лягати тягарем на учасників справи або бути такими, що по інакшому вирішують питання, якщо згідно із законом воно мало б бути вирішено відповідним чином та у визначений для цього строк.

Відтак, оскільки станом на час пред`явлення позовної заяви до суду першої інстанції підсудність позову визначено вірно, позов пред`явлено у відповідності до частини 1 статті 27 ЦПК України, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою.

Відповідно до статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується спір по суті, питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368,  ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.
Ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року – скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                  А. В. Котелевець

                                                                       О. Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 10 лютого 2022 року.