СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року                                      м. Харків                        Справа № 922/3308/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя  Чернота Л.Ф.
секретар судового засідання Полупан Ю.В. 
за участю представників:
позивача за первісним позовом – Забайрачної С.Ю., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №002313 від 08.02.2019, ордер серія ХВ№19220000014 від 20.12.2021, договір про надання правової допомоги (витяг) №01/03/21-абон  від 01.03.2021, відповідача за первісним позовом – Кутового Г.І.,  свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2325 від 02.10.2018, довіреність №б/н від 15.01.2021 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Техносінтез” (вх. №3586Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2021 
у справі №922/3308/20 (суддя Ольшанченко В.І., повний текст рішення підписано 01.11.2021)
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Техносінтез”, м.Харків       
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно-монтажне управління №460”, м.Харків 
про стягнення 865.200,00 грн, - 
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно-монтажне управління №460”, м.Харків
до       Товариства з обмеженою відповідальністю “Техносінтез”, м.Харків       
про стягнення 877.938,55 грн, -       

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Техносінтез" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Будівельно-монтажне управління №460" (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог), в якій просить стягнути з ТОВ "Будівельно-монтажне управління №460" на користь ТОВ "Техносінтез" заборгованість на загальну суму 700.000,00 грн, та неустойку у формі штрафу в розмірі 126.000,00 грн. Свої позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019 по виконанню робіт з "Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "під ключ", а позовні вимоги про стягнення неустойки тим, що відповідач не здав у встановлений строк виконані роботи, що є порушенням пунктів 2.2, 8.2 та 8.3 зазначеного договору.
ТОВ "Будівельно-монтажне управління №460" також звернувся до Господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою від 18.01.2021 до ТОВ "Техносінтез" (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 04.03.2021), в якій просить відшкодувати ТОВ "Будівельно-монтажне управління №460" завдані матеріальні збитки у формі неодержаного прибутку (втраченої вигоди) відповідно до фактично виконаних будівельних робіт за договором субпідряду №2М/2019-2309 за рахунок ТОВ "Техносінтез" в сумі 877.938,55 грн. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.10.2021 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю. В задоволенні зустрічного позову відмовлено частково. Стягнуто з ТОВ "Техносінтез" на користь ТОВ "Будівельно-монтажне управління №460" збитки у сумі 873.786,52 грн, витрати на проведення судової експертизи у сумі 199.321,74 грн та судовий збір у сумі 13.106,80 грн.
Позивач за первісним позовом, ТОВ “Техносінтез”, з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове яким задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарг зводяться до наступного:
- передача проектно-кошторисної документації за спірним договором відбулася у грудні 2020, що встановлено під час розгляду справи №922/1501/20 в апеляційному суді, і що в свою чергу свідчить про необізнаність відповідача щодо обсягу та місце проведення необхідних робіт ще у січні 2020 року;
- листування, журнали виконання робіт та акти прихованих робіт не можуть вважатись належним доказом виконання відповідачем робіт за спірним договором, в зв`язку з тим, що всі вони свідчать про виконання робіт до моменту передачі проектно-кошторисної документації;
- суд першої інстанції помилково прийняв в якості доказу виконання робіт за спірним договором акт виконаних робіт підписаний з боку відповідача-субпідрядника та замовника ГПУ «Шебелинкагазвидобування», оскільки він не відноситься до спірного договору субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019;
- судом першої інстанції не враховано направлення позивачем на адресу відповідача листа-вимоги від 11.03.2020 з пропозицією виїзду для підписання актів приймання-передачі робіт та довідок про вартість виконаних робіт, а також претензії від 20.05.2020, які були проігноровані відповідачем;
- відповідач ігнорував вимоги по створенню комісії з прийняття виконаних робіт, ініційованої ТОВ «Техносінтез» для проведення «пробних пусків»;
- відповідачем не надано доказів направлення та використання відповідної спеціальної будівельної техніки на місці здійснення робіт.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Техносінтез”” і призначено її до розгляду на 20.12.2021. Сторонам по справі надано строк для подачі письмових пояснень, заперечень, відзивів на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України).
02.12.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ “БМУ-460” надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№14012), в якому відповідач за зустрічним позовом просить рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2021 у справі №922/3308/21 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, відповідач за зустрічним позовом вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи викладені в скарзі вважає безпідставними та необґрунтованими.  
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач за первісним позовом зазначає наступне:
- проектно-кошторисна документація не була своєчасно передана генпідрядником (позивачем за первісним позовом) субпідряднику (відповідачу за первісним позовом), що було з`ясовано під час апеляційного провадження у справі №922/1501/20;
- строк виконання робіт субпідрядником не був порушений у зв`язку із фактичним не переданням проектно-кошторисної документації генпідрядником; 
- відповідач за первісним позовом на виконання умов спірного договору направляв на юридичну адресу генпідрядника відповідні акти приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, відомість ресурсів та розрахунки загальновиробничих витрат, які не були отримані генпідрядником, в наслідок чого не були виконані дії, передбачені договором щодо прийняття робіт, підписання акту або надання мотивованої відмови від їх підписання;
З метою повного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні двічі оголошувалась перерва, що відображено у відповідних ухвалах Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 та 25.01.2022 (протокольна ухвала).             
26.01.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ «Техносінтез» надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№963), в яких позивач за первісним позовом зазначає, що станом на 25.01.2022 кошти в розмірі 700.000,00 грн переведені генпідрядником субпідряднику в якості авансового платежу в рахунок спірного договору так і не були освоєні і продовжують обліковуватись як аванс на виконання робіт за договором субпідряду. Крім того, Акти на закриття прихованих робіт, не можуть вважатись актами приймання виконаних будівельних робіт, а є лише виконавчою документацією по виконаним роботам. Вважаючи, що акти приймання-передачі виконаних робіт не надавались для підпису генпідряднику, є підстави вважати, що роботи взагалі не виконувались. Будівельні роботи з «Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи «під ключ», ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Шебелинський ЦВНГК, Новоадарівський район Луганської області, виконувалися ТОВ «Техносінтез» з залученням субпідрядної організації АТ «Прометей», згідно договору субпідряду №18-06/19 від 18.06.2019. 
Також додаткові пояснення по справі надав відповідач за первісним позовом ТОВ «Будівельне-монтажне управління №460» (вх.№964 від 26.01.2022), в якому зазначає що в матеріалах справи наявні всі документальні докази виконання саме ТОВ «БМУ №460» робіт з «Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи «під ключ» за договором субпідряднику №2М/2019-2309 від 23.09.2019 на суму 1.573.786,52 грн.
Присутні в судовому засіданні 27.01.2022 представник позивача за зустрічним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом висловили свою позицію по справі та  підтримали вимоги апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу відповідно.
Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених  ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
- укладення 23.09.2019 між ТОВ “Техносінтез” (генпідрядник за договором, позивач за первісним позовом у справі) ТОВ “Будівельно-монтажне управління №460” (субпідрядник за договором, відповідач з первісним позовом у справі) договору субпідряду №2М/2019-2309, відповідно до умов якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується на свій ризик, а також необхідними матеріалами виконати роботи з “Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "Під ключ", побудувати за завданням генпідрядника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк об`єкт, а генпідрядник зобов`язується прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт.
Іншими умовам договору визначено -
- вид робіт: Спеціальні види робіт “під ключ”, далі - роботи: - будівельно- монтажні роботи (п. 1.2.);
- найменування та місцезнаходження об`єкту: “Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "Під ключ", ГПУ Шебелинкагазвидобування” Шебелинський ЦВНГК, Новоайдарівський район Луганської області (п. 1.3);
- обсяг, перелік і зміст робіт визначаються, у відповідності до проектно-кошторисної документації, яка є невід`ємною частиною договору, та погоджується сторонами (п. 1.4); 
- початок виконання робіт - протягом 5 календарних днів після отримання авансу на початок будівельно-монтажних робіт та за умови отримання субпідрядником погодженої проектно- кошторисної документації (п. 2.1); 
           - закінчення виконання робіт – 150 календарних днів з дати підписання договору та отримання погодженої проектно-кошторисної документації. У випадку затримки передання генпідрядником проектно-кошторисної документації строк виконання робіт подовжується на відповідну кількість днів і не є порушенням субпідрядником строків виконання робіт (п. 2.2);
- роботи виконуються з матеріалів та устаткування генпідрядника (п. 3.2); 
- субпідрядник щомісяця звітує перед генпідрядником про використання одержаних матеріалів шляхом складання акту приймання-передачі змонтованих (використаних) матеріалів  замовника (п. 3.6);
- генпідрядник зобов`язаний передати субпідряднику проектно-кошторисну документацію та будівельний майданчик в строк не більше 2 (двох) календарних днів з дати підписання договору за відповідними  актами прийому-передачі (п. 4.4.1);
- генпідрядник зобов`язаний прийняти об`єкт та оплатити виконані роботи, у разі відсутності зауважень;
- субпідрядник зобов`язаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), подавати генпідряднику виконавчу документацію за актом приймання-передачі. При передачі генпідряднику виконавчої документації субпідрядник засвідчує її підписом відповідальної особи і печаткою організації про відповідність виконаних робіт проектній документації з урахуванням всіх змін і доповнень, що відбулися в процесі будівництва (п. 5.6);
-  оплату генпідрядник здійснює наступним чином: 
авансовий платіж у розмірі 700.000,00 грн з урахуванням ПДВ 20% для перебазування на об`єкт будівництва та початку будівельно-монтажних робіт; 
за виконані інженерно-геологічні та інженерно-геодезичні вишукування на підставі актів здачі-приймання виконаних вишукувальних робіт у разі відсутності зауважень з боку генпідрядника;
за виконані будівельно-монтажні роботи на підставі підписаних актів приймання виконаних робіт (ф.КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (ф.КБ-3), які складаються субпідрядником щомісячно по мірі готовності окремих робіт та надаються генпідряднику на підпис не пізніше 26 числа звітного місяця. Генпідрядник підписує акти, у разі відсутності зауважень, протягом 3 робочих днів з моменту їх надання субпідрядником (п. 6.4);
- у разі порушення з вини субпідрядника строків виконання робіт (етапів робіт) субпідрядник сплачує генпідряднику неустойку в розмірі 0,1% вартості робіт за кожен день прострочення, але не більше 10% вартості робіт(етапу робіт) (п. 8.2);
- за неякісне виконання субпідрядником робіт він сплачує штраф в розмірі 10% від вартості неякісно виконаних робіт та компенсує вартість неякісно виконаних робіт або безоплатно усуває недоліки (п. 8.3);
- у випадку порушень умов договору, що призвело до виникнення збитків, вина сторона відшкодовує такі документально підтвердженні збитки в повному обсязі (п. 8.4);
- в Додатку №1 до договору встановлено договірну ціну 1 (п. 15).
На виконання умов п.6.4. договору, генпідрядник здійснив на користь субпідрядника попередню оплату вартості робіт у вигляді авансового платежу в сумі 700.000,00 грн, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 2 від 26.09.2019. 
Наведені обставини сторонами не заперечуються.  
За твердженням позивача за первісним позовом, після оплати ним авансового платежу, у нього як у генпідрядника не виникало ніяких зобов`язань за спірним договором, в зв`язку з ненаданням субпідрядником необхідної документації, а саме: актів приймання-передачі змонтованих (використаних матеріалів), актів приймання-передачі виконаних робіт (в. КБ-2в), довідки про вартість виконаних робіт (ф.КБ-3), виконавчої документації за актом приймання-передачі,  а також відсутності щомісячного звітування перед генпідрядником. Те, що субпідрядником не надавались для підпису акти приймання-передачі виконаних робіт, позивач за первісним позовом вважає підтвердженням відсутності виконання субпідрядником взагалі якихось робіт за спірним договором. Враховуючи невиконання субпідрядником  взятих на себе зобов`язань за договором, авансовий платіж сплачений ТОВ «Техносінтез» на користь ТОВ «БМУ №460» підлягає поверненню в повному обсязі.
Зазначене стало підставою для звернення ТОВ «Техносінтез» до господарського суду з позовною заявою до ТОВ «БМУ №460» про стягнення заборгованості на загальну суму 700.000,00 грн та пені в розмірі 126.000,00 грн на підставі п.п. 8.1, 8.2, 8.3 договору.   
В свою чергу, відповідач ТОВ «БМУ №460» з позовною заявою ТОВ «Техносінтез» не погоджується, проти доводів і тверджень позивача заперечує та зазначає, що після укладення спірного договору проектно-кошторисна документація не була передана генпідрядником субпідряднику і фактично генпідрядник допустив субпідрядника до виконання робіт, означених в договорі, без надання проектно-кошторисної документації. При цьому, вартість та склад робіт за договором визначались відповідно до положень пункту 6.1.1 договору та додатку №6 до договору підряду на виконання спеціальних робіт «під ключ» №2М/2019 від 04.06.2019, укладеного між АТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування», як замовником та ТОВ «Техносінтез» як підрядником. Роботи виконані ТОВ «БМУ №469» за своїм складом та вартістю відповідають вартості робіт, визначеному у додатку №6 до вказаного договору підряду. 
Виконавши певний обсяг робіт за договором субпідряду №2М/2019-2309, субпідрядником на виконання його умов направлено на юридичну адресу генпідрядника всі необхідні документи для погодження виконаних робіт: акт приймання виконаних робіт КБ-2в, довідка про вартість виконаних робіт та витрат за формою КБ-3, відомість ресурсів додаток Л форма №5 та розрахунки №1-2 загальновиробничих витрат по договірній ціні №1, які підтверджували виконання проведених в грудні 2019 року субпідрядних робіт за спірним договором, однак поштове відправлення із вказаними документами були повернуті ТОВ «БМУ №460» із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тож, ТОВ «Техносінтез» був зобов`язаний отримати направлені на його офіційну юридичну адресу документи та здійснити дії, передбачені умовами спірного договору щодо підписання актів, або надати мотивовану відмову від їх підписання та оплатити частину виконаних робіт. Якщо замовник в порушення вимог ст.ст. 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили  їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України.     
Зазначене стало підставою для звернення ТОВ «БМУ №460» із зустрічною позовною заявою, в якій відповідач за первісним позовом зазначає, що у підрядника виникає право вимагати оплату за фактично виконану належним чином роботу, яка станом на момент подання зустрічної позовної заяви складає 877.938,55 грн. Пізніше, ТОВ «БМУ №460» змінив підстави позову та просив відшкодувати завдані матеріальні збитки у формі неодержаного прибутку (втраченої вигоди) відповідно до фактичного виконаних будівельних робіт за договором субпідряду №2М/2019-2309 за рахунок ТОВ "Техносінтез" в сумі 877.938,55 грн.
Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, відмовив в задоволенні первісного позову з огляду на його безпідставність, оскільки ТОВ “Техносінтез” було сплачено на користь ТОВ “БМУ №460” авансовий платіж у сумі 700.000,00 грн, а експертизою підтверджується розмір та обсяг фактично виконаних ТОВ “БМУ №460” будівельних робіт на суму 1.573.786,52 грн. При цьому матеріалами справи не підтверджено порушення субпідрядником ТОВ “БМУ №460” умов спірного договору щодо строку виконання робіт, у зв`язку із фактичним не переданням проектно-кошторисної документації генпідрядником, тож підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктами 8.2, 8.3, 8.4 договору, - відсутні,  внаслідок чого позовна вимога про стягнення неустойки у формі штрафу 126.000,00 грн є безпідставною. В той же час, господарський суд частково задовольнив зустрічну позовну заяву, з огляду на наявність порушення ТОВ “Техносінтез” суттєвих умов договору, а саме пункту 6.4, в частині безпідставного неприйняття та не оплати фактично виконаних будівельних робіт, обсяг і вартість яких підтверджується висновком судово-будівельної експертизи та первинними бухгалтерськими документами, що призвело до виникнення у ТОВ “БМУ №460” збитків через неодержаний прибуток в сумі 873.786,52 грн.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача за первісним позовом не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України  зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог  ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до п.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли з приводу виконання сторонами договору субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019, предметом якого є виконання субпідрядником на замовлення генпідрядника будівельно-монтажних робіт з  “Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "Під ключ". 
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду та з огляду на положення  статті 11 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених ним.
Так, згідно з вимогами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з положеннями статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. 
У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника. 
Крім того, відповідно до частин 1, 2  ст. 877 ЦК України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.
Як визначено ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
З аналізу викладених норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов`язок підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язку замовника цю роботу прийняти та оплатити. 
В даному випадку предметом спору є саме виконання або невиконання обумовлених договором робіт, в зв`язку з чим виникає обов`язок по оплаті або наступає відповідальність за порушення умов договору. Тож в межах доказування даної справи з`ясуванню підлягає факт здійснення (виконання) субпідрядником певного обсягу робіт за спірним договором субпідряду. 
Стосовно первісних позовних вимог ТОВ «Техносінтез» щодо стягнення з ТОВ «БМУ №460» заборгованості на загальну суму 700.000,00 грн та пені в розмірі 126.000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, основним доводом ТОВ «Техносінтез» - є запереченння проведення яких-небудь робіт субпідрядником за спірним договором та той факт, що передача проектно-кошторисної документації за спірним договором відбулася у грудні 2020, що свідчить на думку апелянта про те, що до цього моменту без погодження такої документації ніякі роботи проводитись не могли. 
В межах апеляційного провадження у справі №922/1501/20 за позовом ТОВ «БМУ №460» до ТОВ «Техносінтез» було встановлено, що проектно-кошторисна документація за договором субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019, сторонами не укладалась та  генпідрядником на виконання умов п. 3.1. договору,  субпідряднику не передавалась. 
При цьому, слід зауважити, що відповідно до п. 4.4.1 спірного договору субпідряду, генпідрядник зобов`язаний передати субпідряднику проектно-кошторисну документацію та будівельний майданчик в строк не більше 2 (двох) календарних днів з дати підписання договору за відповідними  актами прийому-передачі.
В свою чергу, за твердженням ТОВ «БМУ №460» (субпідрядника) вартість та склад за договором визначались відповідно до положень пункту 6.1.1 та додатку №6 до договору підряду на виконання спеціальних видів робіт “під ключ” №2М/2019 від 04.06.2019, укладеним між АТ “Укргазвидобування”, в особі ГПУ “Шебелинкогазвидобування”, як замовником, та ТОВ “Техносінтез”, як підрядником. 
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що роботи, що виконані ТОВ “БМУ №460”, за своїм складом та вартістю відповідають вартості робіт, зазначених у додатку №6 до вищевказаного договору підряду. 
Зі свого боку 26.09.2019 генпідрядник на виконання умов п. 6.4 спірного договору для перебазування на об`єкт будівництва та початку будівельно-монтажних робіт, здійснив на користь позивача за зустрічним позовом авансовий платіж в сумі 700.000,00 грн, що не заперечується сторонами. 
Зазначене свідчить, що після укладення спірного договору, генпідрядник ТОВ «Техносінтез» фактично одразу здійснив авансовий платіж для початку будівельних робіт, однак умов спірного договору щодо надання проектно-кошторисної документації, визначених у п. 4.4.1, - не виконав. 
Після отримання авансового платежу, субпідрядник  направив своїх співробітників на будівельний майданчик з метою виконання робіт, що підтверджується: наказами №0111/ОК від 01.11.2019, №0611/ОК від 06.11.2019, №2511/1ОК від 25.11.2019, №0212/ОК від 02.112019, №1012/ОК від 10.12.2019, №2312/ОК від 23.12.2019, №2502/ОК від 25.02.2020, посвідченнями про відрядження працівників, що містять відмітки ТОВ “Техносінтез” про прибуття та вибуття кожного з працівників ТОВ “БМУ №460” для виконання робіт за договором, трудовими договорами ТОВ “БМУ №460” та наказами про навчання працівників з питань охорони праці на проведення наведених робіт на об`єкті будівництва.
          29.01.2020 на виконання пунктів 5.6, 6.4 спірного договору та на підтвердження виконаних у грудні 2019 року субпідрядних робіт, субпідрядником ТОВ “БМУ №460” на офіційну юридичну адресу генпідрядника направлені наступні документи: акт №1 приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в, довідка про вартість виконаних робіт та витрати ф.КБ-3, відомість ресурсів додаток Л форма №5 та розрахунки №1 - 2 загальновиробничих витрат по договірній ціні №1 на загальну вартість 1.577.938,55 грн з ПДВ. Вказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи описом вкладення до цінного листа до поштового відправлення №6103718764802 від 29.01.2020. 
В межах розгляду справи №922/1501/20 було розглянуто питання відповідності направлення вищевказаних документів на адресу генпідрядника. Так, з відповіді АТ “Укрпошти” на адвокатський запит ТОВ "Техносінтез" від 02.06.2020 вбачалося, що поштове відправлення №6103718764802 від 29.01.2020, подане до пересилання на адресу ТОВ "Техносінтез" (в`їзд Ващенківський, 16, м. Харків), надійшло 13.02.2020  та в цей же день вручено під розпис уповноваженій особі даної установи Дьоміній І.О. Однак, ТОВ «Техносінтез» заперечував проти отримання даного поштового відправлення із актами виконаних робіт за грудень 2019 року. 
Відповідно до ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Крім того, ТОВ «БМУ №460» повторно звернулось до ТОВ “Техносінтез” з вимогою та пропонувало в строк, не більше 5 робочих днів з дня отримання листа, підписати та повернути на адресу ТОВ “Будівельно-монтажне управління №460” документи, що були направлені супровідним листом №2801-1 від 28.01.2020 та підтверджують фактичне виконання субпідрядником робіт за договором в грудні 2019 року в сумі 1.577.938,55 грн з урахуванням ПДВ (лист №2403-1 від 24.03.2020).
Поштове відправлення ТОВ “Будівельно-монтажне управління № 460” від 06.04.2020, №6103718911457, яким позивач за зустрічним позовом повідомляв відповідача про направлення на його адресу 29.01.2020 актів виконаних робіт за грудень 2019, повернуто відправнику - ТОВ “БМУ №460” 27.04.2020 “за закінченням терміну зберігання”.
Вищезазначене свідчить, і це встановлено в межах апеляційного розгляду справи №922/1501/20, що документи, направлені 29.01.2020 ТОВ «БМУ №460» на адресу ТОВ «Техносінтез» поштовим відправленням №6103718764802, - останнім отримані, в тому числі і акти виконаних робіт за грудень 2019 року по об`єкту, що є предметом договору субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019.
          Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, з огляду на те, що на момент розгляду даної справи постанова Східного апеляційного господарського суду у справі №922/1501/20 від 24.12.2020 набрала законної сили, то встановлені в ній факти мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.
В межах даної справи №922/3308/20          господарським судом була призначена судова будівельна-технічна експертиза, для з`ясування питань: який обсяг та склад фактично виконаних ТОВ "БМУ №460" робіт з "Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "Під ключ", ГПУ "Шебелинкагазвидобування" Шебелинський ЦВНГК за договором субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019 за адресою: Новоайдарський район Луганської області?, яка ринкова вартість фактично виконаних ТОВ "БМУ №460" робіт з "Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "Під ключ", ГПУ "Шебелинкагазвидобування" Шебелинський ЦВНГК за договором субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019 за адресою: Новоайдарський район Луганської області?  
Висновком експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України №2735/9953/17696-17704/17705-17713 від 03.08.2021 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що вартість фактично виконаних ТОВ “БМУ №460” робіт з “Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи “під ключ” за договором субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019 складає 1.573.786,52 грн.
За вимогами  Господарського процесуального кодексу України, експертний висновок має відповідати вимогам, визначеним у  ст.  98 ГПК України, та оцінюватися з урахуванням вимог  ст.104 цього Кодексу, відповідно до якої висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, передбаченими в  ст.86 ГПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
В результаті дослідження та оцінки експертного висновку суд може визнати його: а)    повним та обґрунтованим і покласти в основу рішення; б) неповним або не досить зрозумілим і призначити додаткову експертизу; в) таким, що викликає сумніви у правильності висновку, і призначити повторну експертизу; г) не погоджуючись із висновком експерта, не враховувати його у винесенні рішення, постановити рішення на підставі інших доказів.
Зазначена судова експертиза проведена у відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/8, а висновок експерта №2735/9953/17696-17704/17705-17713 від 03.08.2021, складений за результатами проведення даної експертизи відповідає вимогам  ГПК України  і не викликає сумніву у його правильності, оскільки висновки надані в межах компетенції експертів, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження матеріалів справи, висновки чіткі, логічні, послідовні і відповідають фактичним обставинам справи, а також не були спростовані апелянтом жодними іншими належними і допустимими доказами у справі.
Суд першої інстанції у відповідності до вимог  статті 86 ГПК України  надав оцінку наявним у матеріалах справи доказам, зокрема висновку експертів №2735/9953/17696-17704/17705-17713 від 03.08.2021 та встановив, що складений за результатами розгляду судової експертизи висновок містить вичерпні відповіді на порушені відповідачем за первісним позовом питання, відповіді є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів та наданих сторонами пояснень, твердження позивача за первісним позовом - генпідрядника - щодо невиконання субпідрядником ніяких робіт за спірним договором та ненадання відповідних актів виконаних-робіт, не знайшли підтвердження в ході розгляду справи, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності стягнення з субпідрядника заборгованості на загальну суму 700.000,00 грн (тобто повернення авансового платежу) в зв`язку з тим,  що субпідрядником фактично виконано будівельних робіт на суму 1.573.786,52 грн. 
Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не знайшли свого підтвердження доводи позивача за первісним позовом щодо порушення субпідрядником умов спірного договору в частині строку виконання робіт, у зв`язку з фактичним не переданням ним проектно-кошторисної документації в порушення умов п.п. 4.4.1 договору субпідряду, тож підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктами 8.2, 8.3, 8.4 договору також - відсутні.   
Стосовно зустрічної позовної заяви, в якій ТОВ «БМУ №460» просить відшкодувати завдані матеріальні збитки у формі неодержаного прибутку (втраченої вигоди) відповідно до фактичного виконаних будівельних робіт за договором субпідряду №2М/2019-2309 за рахунок ТОВ "Техносінтез" в сумі 877.938,55 грн, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 882 ЦК України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.
Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором, у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 17.03.2021 у справі № 910/11592/19).
          Отже, нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт. Сама по собі відсутність підписаного сторонами акту виконаних робіт не може бути підставою для ухилення від виконання такого обов`язку.
          Матеріалами справи встановлено такі фактичні обставини:
- направлення на виконання робіт, обумовлених спірних договором, співробітниками ТОВ «БМУ №460» на будівельний майданчик, що підтверджується відповідними наказами зазначеними вище і які містять відмітки ТОВ «Техносінтез» про прибуття та вибуття кожного, трудовими договорами, наказами про навчання працівників з питань охорони праці на проведення наведених робіт на об`єкті будівництва;
- підписання 06.05.2020 з боку ТОВ «Техносінтез» реєстру передання виконавчої документації уповноваженим представником Козловим О.П., призначеним відповідальною особою з боку генпідрядника на підставі спільного наказу ТОВ «Техносінтез» та АТ «Укргазвидобування» в особі ГРУ «Шебелинкагазвидобування» №1212 19-с від 20.11.2019, разом з яким було передано 114 найменування документів на виконання спірного договору, зокрема - загальний журнал робіт, журнал виробництва земельних робіт, журнал бетонних робіт, журнал зварювання труб, журнал зварювальних робіт, журнал ізоляційно-укладальних робіт та ремонту ізоляції, журнал виконання антикорозійних робіт, акти про прийняття прихованих робіт №1 - 42, що підтверджують строки та види фактично виконаних ТОВ “БМУ №460” робіт на об`єкті;
- направлення 29.01.2020 належним чином на юридичну адресу генпідрядника документів, необхідних для прийняття виконаних робіт:  акт №1 приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в, довідка про вартість виконаних робіт та витрати ф.КБ-3, відомість ресурсів додаток Л форма №5 та розрахунки №1 - 2 загальновиробничих витрат по договірній ціні №1;
- висновок експертів ННЦ "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" МЮУ №2735/9953/17696-17704/17705-17713 від 03.08.2021 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи, яким встановлено вартість фактично виконаних ТОВ “БМУ №460” робіт з “Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи “під ключ” за договором субпідряду №2М/2019-2309 від 23.09.2019 у розмірі 1.573.786,52 грн.
- опосередкованим доказом виконання робіт за спірним договором субпідряду є факт підпису акту приймання-передачі виконаних робіт, акту приймання виконаних прихованих будівельних робіт, відомість ресурсів, відомість обсягів робіт, які підписані представником замовника ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Максилевичем М.М. та співробітником ТОВ «БМУ №460».
Судова колегія погоджується з доводами відповідача за первісним позовом щодо оцінки зазначеної бездіяльності генпідрядника в межах спірного договору, як такої, що має на меті ухилення від належного документального оформлення результатів робіт та їх оплати.
Оскільки генпідрядником після отримання необхідного пакету документів (поштове відправлення №6103718764802 від 29.01.2020 разом з актом виконаних робіт форми Кб-2в) не було заявлено про його неповноту або наявність недоліків, посилання на неможливість перевірки відповідного акту через ненадходження на його адресу вказаних документів - є безпідставним та розцінюються судовою колегією у якості спроби ухилитися від оплати виконаних робіт.
Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18).
При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акту (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 905/1090/17, від 06.08.2018 у справі № 911/662/17, від 19.06.2019 у справі № 910/11191/18, від 18.07.2019 у справі № 910/6491/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18).
Якщо позивач, як підрядник, фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання-виконання будівельних робіт, які останній отримав та не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах, та інших обставин встановлених судами (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 910/18384/20).
Таким чином, згідно з положеннями статей 853, 882 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими.
Враховуючи вищезазначене, факт реального виконання субпідрядником робіт за спірним договором та не спростування генпідрядником зазначеного належним чином, ненадання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором субпідряду, що не заперечується позивачем за первісним позовом, ненадання останнім належних доказів на спростування означеного, судова колегія вважає, що роботи за наданим актом вважаються прийнятими, а генпідрядник, в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України, безпідставно ухилився від прийняття робіт, оскільки не заявив про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття.
Згідно  ст.22 ЦК України  особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 1  ст. 224 ГК України  встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків; причинного зв`язку між порушенням права та збитками; наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.
Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.
На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
В даному випадку, порушення ТОВ “Техносінтез” суттєвих умов договору, а саме пункту 4.4.1 в частині не передання проектно-кошторисної документації та пункту 6.4, в частині безпідставного неприйняття та не оплати фактично виконаних будівельних робіт, обсяг і вартість яких підтверджується, зокрема, наявним в матеріалах справи висновком судово-будівельної експертизи та первинними бухгалтерськими документами, призвело до виникнення у ТОВ “БМУ №460” прямих причинно-наслідкових зав`язків у виглядів збитків через неодержаний прибуток в сумі 873.786,52 грн (з урахуванням обсягу фактично виконаних робіт за висновком експерта та авансового платежу).
Стосовно посилання апелянта на те, що будівельні роботи з “Облаштування Муратівського ГКР. Будівельно-монтажні роботи "Під ключ", ГПУ Шебелинкагазвидобування” Шебелинський ЦВНГК, Новоайдарівський район Луганської області виконувалися ТОВ «Техносінтез» із залученням субпідрядної організації АТ «Прометей» (ЄДРПОУ 30560445), згідно договору субпідряду №18-06/19 від 18.06.2019, колегія суддів зазначає, що даний доказ не було подано позивачем за первісним позовом до суду першої інстанції, що в межах вимог ст. 269 ГПК України унеможливлює його прийняття в суді апеляційної інстанції. Крім того, слід зазначити, що апелянт лише посилається на наявність іншого договору субпідряду в додаткових поясненнях, проте не надав його ані для огляду, ані до матеріалів справи. 
Посилання апелянта на те, що ТОВ «БМУ №460» не направлялась спеціальна вантажна техніка для виконання робіт, обмовлених спірним договором, не є прямим доказом не виконання субпідрядником взагалі ніяких робіт. 
Крім того, в своїй апеляційній скарзі ТОВ «Техносінтез» посилається на лист-вимогу від 11.03.2020 та претензію №2002-01 від 20.05.2020, направлених на адресу ТОВ «БМУ №460» та проігнорованих останнім, які на думку апелянта додатково підтверджують невиконання субпідрядником жодних робіт за спірним договором. 
Однак, як що дослідити листування між сторонами за договором субпідряду, то вбачається наступне: 
- 29.01.2020 субпідрядник направив генпідряднику для підписання необхідний пакет документів на підтвердження виконаних робіт, в тому числі і акти приймання-передачі форми Кб-2в, довідок про вартість виконаних робіт форми Кб-3;
- 11.03.2020 генпідрядник направив субпідряднику лист-вимогу б/н з пропозицією виїзду уповноважених осію сторін договору на об`єкт  будівництва для підписання  актів приймання передачі виконаних робіт форми Кб-2в, довідок про вартість виконаних робіт Кб-3 (при цьому отримання зазначених документів від субпідрядника – генпідрядник заперечує, хоча цей факт встановлено в ході розгляду справи №922/1501/20);
- 24.03.2020 субпідрядник повторно надіслав на адресу генпідрядника лист з вимогою підписання та повернення необхідний пакет документів на підтвердження виконаних робіт, який повернувся на адресу відправника 06.04.2020 із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (направлення здійснено у відповідності до вимог норм чинного законодавства на офіційну юридичну адресу з описом вкладення у цінний лист); 
- 06.05.2020 передано під підпис уповноваженій особі генпідрядника реєстр про передання виконавчої документації разом із пакетом зі 114 найменувань документів, на підтвердження строків та видів фактично виконаних субпідрядником робіт;
- 20.05.2020 генпідрядником направлено на адресу субпідрядника претензію №2002-01. 
Тож, в контексті статей 853, 882 ЦК України зазначена бездіяльності генпідрядника в межах спірного договору визначена в ігноруванні прийняття документів на підтвердження виконаних робіт, свідчить про його ухилення від належного документального оформлення результатів робіт та їх оплати. 
Отже, в даному випадку позивачем за первісним позовом всупереч вищенаведених норм права, не було подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в апеляційній скарзі, а наведені доводи не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та  процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
За таких обставин, враховуючи межі перегляду рішення місцевого господарського суду, визначені частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ «Техносінтез» не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Харківської області від 21.10.2021 у справі №922/3308/20, слід залишити без змін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Техносінтез” залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2021 у справі №922/3308/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Повний текст постанови складено   03.02.2022 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота