СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року                                               м. Харків                        Справа №922/1011/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І. , суддя  Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Легуші Я.С.,
за участю представників учасників справи:
від позивача – Алтабаєва В.В., адвокат, свідоцтво №4190 від 22.03.2019, ордер серія АЕ №1095743 від 07.10.2021, 
від відповідача – Гарагуля В.А., довіреність №27-10 від 31.12.2021, витяг з ЄДРЮОФОП та ГФ, паспорт серія НОМЕР_1 від 15.04.1998,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1  (вх.№2582Х/1 від 20.08.2021) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.07.2021 (м. Харків, суддя Калініченко Н.В., повний текст рішення складено 30.07.2021) у справі №922/1011/21,
за позовом фізичної особи  ОСОБА_1 , м. Дніпро,
до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини», м. Харків,
про стягнення дивідендів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Акціонерного товариства «Турбоатом», про стягнення 980450,90 грн дивідендів.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.07.2021 в позові відмовлено повністю.
Позивач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 28.07.2021 у справі №922/1011/21 скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі; стягнути з Акціонерного товариства «Турбоатом» суму сплаченого судового збору у розмірі 22060,16 грн.
В обґрунтування своєї позиції по справі позивач зазначає наступне:
- застосування до спірних правовідносин законодавства, врахованого судом першої інстанції є неможливим, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «Турбоатом» у 2018  році, тобто за період, який передував питанню викупу акцій, а також через відсутність спорідненості особи акціонера (вказаними нормами внормовано випадок поєднаності особи, яка ставить питання про виплату дивідендів і водночас про викуп акцій);
- судом першої інстанції помилково ототожнено застосування ч.2 ст.31 та ст.68 Закону України «Про акціонерні товариства» у правовідносинах Компанії з обмеженою відповідальністю «БІСКОУН ЛІМІТЕД» та відповідача та зовсім юридично різні правовідносини позивача та відповідача за справою №922/1011/21;
- право на обов`язковий викуп акцій у акціонера, який звернувся із відповідною вимогою виник пізніше, ніж право позивача на отримання дивідендів;
- прийняте у даній справі рішення суперечить принципу рівності всіх суб`єктів права власності та принципу «законних очікувань»;
- прийняття рішення Господарським судом Харківської області про відмову позивачу у задоволенні вимог із виплати дивідендів за наявності обставин з викупу акцій іншого акціонера, що заявив таку вимогу, суперечить принципу верховенства права та є грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. 
В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№10114 від 01.09.2021) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 25.08.2021. Зокрема, апелянтом надано докази направлення копії апеляційної скарги відповідачу листом з описом вкладення відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 . Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати будь-які документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Призначено справу до розгляду на 07.10.2021. Повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.
Від АТ «Турбоатом» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10737 від 15.09.2021), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 28.07.2021 залишити в силі та без змін.
В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає наступне:
-  під час процедури викупу акцій відповідачу заборонено сплачувати дивіденди, при чому будь-якому зі своїх акціонерів, незалежно від того, надходила від нього вимога про викуп акцій чи ні, ту за будь-який період, оскільки діюче законодавства України  не містить посилань та жодних вказівок з цього приводу;
- стосовно відповідача розпочато процедуру приватизації, у зв’ язку з чим в силу законодавства існує мораторій, який розповсюджується в тому числі на випадки звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконання Державною виконавчою службою. 
Від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (вх.№11354 від 30.09.2021), яка долучена до матеріалів справи. Зокрема, апелянт вважає, що наявність спору акціонерів з відповідачем про обов`язковий викуп акцій, позиція відповідача в зазначених спорах (визнання чи невизнання такого обов`язку) тощо, немає жодного значення для розгляду даної справи про виплату дивідендів. Також, апелянт вважає помилковими посилання відповідача на існування мораторію, оскільки зазначені норми не містять жодного положення щодо заборони відповідачу і здійсненні обов`язків із виплати дивідендів позивачу, як в добровільному та і в примусовому порядку.
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021, у зв`язку з відпусткою судді Хачатрян В.С. для розгляду справи №922/1011/21 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Сгара Е.В.
Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2021, 26.10.2021 оголошувались перерви у розгляді справи №922/1011/21. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 змінено найменування відповідача у справі №922/1011/21 з Акціонерного товариства «Турбоатом» (код ЄДРПОУ 05762269, скорочена назва АТ «Турбоатом») на Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» (код ЄДРПОУ 05762269, скорочена назва АТ «Укренергомашини»). Оголошено перерву у розгляді справи №922/1011/21 до 06.12.2021. 
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021, у зв`язку з хворобою судді Сгари Е.В. для розгляду справи №922/1011/21 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 оголошено перерву у розгляді справи №922/1011/21 до 18.01.2022. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Попереджено учасників процесу, що у разі неявки представників з належним чином оформленими повноваженнями, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.
У судовому засіданні 18.01.2022 представник апелянта підтримав надану ним скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти скарги заперечив, просив залишити її без задоволення.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, судова колегія дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 є акціонером АТ «Турбоатом», що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах від 21.01.2020 та має у власності 1 084 000 шт. простих акцій емітента загальною номінальною вартістю 271 000,00 грн., що становить частку 0,2566 % статутного капіталу АТ «Турбоатом» (далі за текстом – Товариство).
14.04.2019 були проведені річні загальні збори акціонерів АТ «Турбоатом», оформлені протоколом від 17.04.2019 № 24, на яких було вирішено, зокрема, розподілити чистий прибуток, отриманий Товариством за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році, з урахуванням Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави», таким чином: 50% - на виплату дивідендів акціонерам Товариства; на поповнення резервного капіталу Товариства не нараховувати, оскільки він сформований у повному обсязі; 50% - на здійснення витрат, передбачених фінансовим планом Товариства на 2019 рік. Затверджено загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік у розмірі 382.137,5 тис. грн. Встановлено, що виплата дивідендів здійснюється Товариством безпосередньо акціонерам.
27.05.2019 на офіційному на веб-сайті АТ «Турбоатом» було розміщено рішення про виплату дивідендів від 24.05.2019 про повідомлення особам, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок і строк їх виплати, згідно якого: розмір дивідендів, що підлягають виплаті відповідно до рішення загальних зборів - 382.137.500,00 грн.; дата складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за результатами діяльності товариства у 2018 році – 10.06.2019; розмір річних дивідендів на 1 акцію - 0,904475 грн.; строк виплати дивідендів з 14.06.2019 по 17.10.2019.
Через несплату дивідендів позивач, в період 2020-2021 років, звертався до відповідача з листами про виплату дивідендів, проте останній зобов`язання з виплати позивачу, як акціонеру АТ «Турбоатом», дивідендів за 2018 рік не здійснив, що й  стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в позові дійшов висновку, що хоча відповідач наділений обов`язком по виплаті позивачу дивідендів за 2018 рік, його дії у спірних правовідносинах мають узгоджуватися із наведеними положеннями Конституції України, Законом України «Про акціонерні товариства», а оскільки існують обставини, які унеможливлюють виплату АТ «Турбоатом» дивідендів позивачу за простими акціями, суд не може прийняти рішення про зобов`язання АТ «Турбоатом» вчинити такі з огляду на положення статті 8, 19 Конституції України, статті 31, 68 Закону України «Про акціонерні товариства» (стягнення дивідендів). При цьому, відмова в позові не пов`язані із відсутністю у позивача права на отримання дивідендів, а зумовлена виключно настанням випадку, у відповідності до якого Товариство не має права здійснювати виплату дивідендів через триваючу  процедуру викупу акцій.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.
Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (частина 3 статті 167 Господарського кодексу України).
Порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів визначає Законом України «Про акціонерні товариства».
У пункті 8 частини 1 статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства» також визначено, що корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства.
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про акціонерні товариства» акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.
Пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на отримання дивідендів.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.
Абзацем 2 частини 1 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.
Частиною 3 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» та п. 10.8 Статуту ПАТ «Турбоатом» передбачено, що рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.
Відповідно до ч. 4 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» та п. 10.9 Статуту ПАТ «Турбоатом» для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати.
Як вбачається з матеріалів справи 17.04.2019 були проведені річні загальні збори акціонерів АТ «Турбоатом», оформлені протоколом №24, на яких було вирішено, зокрема, розподілити чистий прибуток, отриманий Товариством за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році, з урахуванням Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження базового нормативу відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави», таким чином: 50% - на виплату дивідендів акціонерам Товариства; на поповнення резервного капіталу Товариства не нараховувати, оскільки він сформований у повному обсязі; 50% - на здійснення витрат, передбачених фінансовим планом Товариства на 2019 рік. Затверджено загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік у розмірі 382.137,5 тис. грн. Встановлено, що виплата дивідендів здійснюється Товариством безпосередньо акціонерам.
24.05.2020 Наглядовою радою АТ «Турбоатом» прийнято рішення, оформлене Протоколом № 12-НР від 24.05.2020, яким визначено дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, встановлено строк виплати дивідендів: з 14.06.2019 по 17.10.2019.
З урахуванням вищенаведеного (виплата дивідендів здійснюється на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів з врахуванням прийнятого наглядовою радою рішення, позивач є акціонером та власником простих акцій товариства), зобов`язання з виплати дивідендів є таким, строк виконання якого настав. Отже, відповідач був зобов`язаний виплатити позивачу дивіденди у строк до 17.10.2019 у розмірі 916721,59 грн. 
Між тим, як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2021 були проведені позачергові загальні збори акціонерів АТ «Турбоатом», на яких, зокрема, вирішувалось питання надання згоди на вчинення значного правочину.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства» власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів.
З огляду на те, що з питання надання згоди на вчинення значного правочину на позачергових загальних зборах, проведених 22.01.2021, Компанія з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) проголосувала «проти», остання звернулась з вимогою від 16.02.2021 про здійснення обов`язкового викупу АТ «Турбоатом» простих акцій, які належать Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED).
З копії вимоги Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) від 16.02.2021 про обов`язковий викуп акцій вбачається, що остання була отримана АТ «Турбоатом» 19.02.2021.
Відповідно до положень пункту 2 статті 31 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство не має права здійснювати виплату дивідендів за простими акціями у разі, якщо товариство має зобов`язання про викуп акцій відповідно до статті 68 цього Закону.
Отже, вимоги законодавства містять чітку заборону акціонерному товариству здійснювати виплату дивідендів за простими акціями, якщо товариство має зобов`язання про викуп акцій відповідно до статті 68 цього Закону.
Закон України «Про акціонерні товариства» не містить жодних посилань та вказівок на період за який акціонерному товариству неможливо здійснювати виплату дивідендів акціонерам, а відтак дана норм передбачає заборону виплати дивідендів щодо усіх попередніх звітних періодів. Крім того, вказана норма не містить посилань на те, що така заборона стосується лише акціонера, який  ініціює примусовий викуп акцій. 

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України    в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Визначення терміна «верховенства права» викладено в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року 15-рп/2004: «Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України».
Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Конституційні принципи набувають юридичної визначеності щодо певних способів правового регулювання по відношенню до поведінки різних за особливостями свого правового статусу учасників суспільних відносин у відповідних сферах державного і суспільного життя. Це, по перше, використання суб`єктивних прав і виконання обов`язків громадянами та їх об`єднаннями на підставі загальнодозвільного типу правового регулювання - «дозволено все, що законом не заборонено» та, по-друге, чітке додержання вимог норм законодавства з боку держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб на основі спеціально дозвільного типу правового регулювання -»дозволено лише те, шо записано в законі».
Жоден суб`єкт правових відносин незалежно від будь-яких конкретних умов та особливостей ситуації, не може бути примушений робити будь-що, непередбачене законодавством.
Конституційна заборона примушення робити те, що не передбачено законодавством, має широкий сенс і повинна тлумачитися як неприпустимість будь-яких незаконних дій одного суб`єкта права щодо іншого як у відносинах між громадянами, так і громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, органів держави між собою. Зокрема, держава, її органи, органи місцевого самоврядування, посадові особи не можуть примушувати інші органи, суспільні утворення громадян поступати, діяти іншим чином, ніж це передбачено Конституцією та законами України.
Оскільки наразі існують обставини, які унеможливлюють виплату АТ «Турбоатом» дивідендів за простими акціями, суд не може прийняти рішення про зобов`язання АТ «Турбоатом» вчинити такі з огляду на положення статті 8, статті 19 Конституції України.

Щодо посилань апелянта на судову практику судів першої та апеляційної інстанцій (т1.,а.с.195-220), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Тобто, колегія суддів зазначає, що висновки щодо застосування норм права є обов`язковими у разі їх формулювання саме Верховним Судом як органом, який забезпечує сталість та єдність судової практики, у зв`язку з чим застосування практики суду першої інстанції або апеляційного суду не узгоджується із нормами чинного законодавства.

Стосовно посилань апелянта на постанову Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №922/3339/20, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні господарських судів знаходиться справа №922/3339/20 за позовом Компанії з обмеженою відповідальністю «БІСКОУН ЛІМІТЕД» (BISCONE LIMITED) до Акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» про стягнення суми заборгованості з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» у 2016 році у розмірі 29818321,05 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі №922/3339/20 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «БІСКОУН ЛІМІТЕД» (BISCONE LIMITED) суму заборгованості з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» у 2016 році у розмірі 29 818 321,05 грн та 447 274,82 грн судового збору.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 рішення Господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі № 922/3339/20 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 23.11.2021, на яку у своїх поясненнях посилається представник апелянта, постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2021, ухвалену за результатом перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі № 922/3339/20 скасовано. Справу № 922/3339/20 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Підставою для скасування відповідної постанови апеляційного господарського суду є порушення судом норм процесуального права. Зокрема, суд касаційної інстанції зазначив, що із постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2021, ухваленої за результатом перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у даній справі, вбачається, що вона, у порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України прийнята виключно на підставі обставин та доказів, які не існували на момент прийняття судом першої інстанції рішення у справі.
Тобто, колегія суддів зазначає, що висновки касаційного суду у справі №922/3339/20 стосуються оцінки правомірності застосування відповідних норм процесуального права. При цьому відповідна постанова Верховного Суду не містить висновків щодо правильного/неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
Отже, посилання апелянта на необхідність врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.11.2021 у справі №922/3339/20 при прийнятті судового рішення у даній справі – є необґрунтованими. 

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що  тлумачення правової норми судом у процесі вирішення спору з метою застосування закону до конкретних правовідносин, які виникли між сторонами, — одночасно і процесуальне право, і обов`язок суду. Жоден суд не може ухвалити рішення, не витлумачивши норму закону, яку він застосовує.
Разом із тим суддівський розсуд — необхідна складова незалежності суду. Знаходячись поза межами прецедентної судової системи, суд проявляє свій розсуд у тому, що вирішує спір, ґрунтуючись виключно на статутному праві, самостійно даючи йому тлумачення, виходячи зі змісту, значення конкретного закону, галузі права і законодавства в цілому у рамках індивідуальних особливостей обставин конкретної справи, що розглядається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги – колегія суддів не вбачає.
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 28.07.2021 у справі №922/1011/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.01.2022.

Головуючий суддя                                                                    Р.А. Гетьман

Суддя                                                                                           О.І. Склярук  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян