П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/8861/21	
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д..
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 27 серпня 2021 року № 65563264, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа військова частина НОМЕР_1 , в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 65563264 від 27.08.2021 року, що прийнята відповідачем.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 була повернута позивачеві.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції передчасно застосував наслідки, визначені п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, оскільки позивачем було направлено засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків у строк визначений ухвалою про залишення позову без руху.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року була залишена без руху позовна заява, а позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання до Миколаївського окружного адміністративного суду:
1) заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав для поновлення;
2) копії рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі № 400/1663/20 з відміткою про дату набрання ним законної сили для підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
3) копії конверту, з якого можливо встановити дату надіслання відповідачем оскаржуваної постанови або копію рекомендованого повідомлення про вручення.
Ухвала про залишення позовної заяви без руху надіслана за адресою, що вказана позивачем у позові як поштова адреса (місце перебування) та отримана позивачем 27.10.2021 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 10).
В подальшому, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 була повернута позивачеві.
Постановляючи ухвалу про повернення позову позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 03.12.2021 року позивачем не усунуто недоліків позовної заяви та позивач в розумні строки не вжив заходів, щоб дізнатись про стан справи за його позовною заявою.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
За приписами п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, єдиною підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є не усунення останнім недоліків позовної заяви в установлений судом строк.
Копія ухвали про залишення позову без руху, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0105104063655 (а.с. 10), отримана позивачем 27 жовтня 2021 року.
Відтак останнім днем для усунення визначених в указаній ухвалі недоліків було 08 листопада 2021 року (понеділок – робочий день), що апелянтом не заперечується.
Апелянт зазначає, що ним на адресу Миколаївського адміністративного суду засобами поштового зв`язку 29 жовтня 2021 року була направлена заява та витребувані судом документи на усунення недоліків позовної заяви, тобто в межах визначеного в ухвалі про залишення позовної заяви без руху десятиденного строку. На підтвердження таких доводів апелянт додав копію опису вкладення поштового відправлення із трекінгом №0505033553328.
Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Тобто, у розумінні положень процесуального закону подання до відділу поштового зв`язку документів чи матеріалів у межах встановлених строків для усунення недоліків позовної заяви свідчить про те, що такий строк не вважається пропущеним, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що передбачений ч. 5 ст. 169 КАС України обов`язок судді вирішити питання про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків не повинен обмежувати право особи на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів і матеріалів до відділення поштового зв`язку навіть в останній день закінчення такого строку.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Апеляційний суд звертає увагу, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).
У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».
Так, відповідно до трекінгу з сайту Укрпошти №0505033553328 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=0505033553328), відправлення було прийняте 29.10.2021 року та 31.10.2021 року надійшло до сортувального центру.
Так, з опису вкладення у листі №0505033553328 позивачем на адресу Миколаївського окружного адміністративного суду направлено, окрім інших документів, «Заяву у справі №400/8861/21 з додатками на 4 аркушах в 1 примірнику».
Таке формулювання направленого в цій справі документу «Заяву у справі №400/8861/21» викликає у апеляційного суду обґрунтований сумнів у тому, що 29.10.2021 року апелянт направив до суду першої інстанції саме заяву про поновлення строку звернення до суду або заяву на усунення недоліків у справі №400/8861/21, оскільки найменування інших направлених цим же поштовим відправленням документів, свідчать про направлення саме позовних заяв, тобто інші документи містять чітку назву. 
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази усунення позивачем недоліків, встановлених ухвалою про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, враховуючи також не надання апелянтом до апеляційного суду копії заяви яка вказана у  доданій до апеляційної скарги копії опису вкладення поштового відправлення, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що ним було направлено засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків у строк визначений ухвалою про залишення позову без руху.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції прийняв судове рішення про повернення позову відповідно до вимог приписів процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  -  залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №400/8861/21 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 27.01.2022 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.