ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8376/21                                                                       

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариств «Епос 2021» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня  2021 року, суддя Аверкова В.В., у справі за адміністративним позовом  Державної екологічної інспекції Столичного округу до Приватного акціонерного товариства «Епос 2011» про вжиття заходів реагування,-

У С Т А Н О В И Л А:

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «ЕПОС 2011» в якому просить суд застосувати до Приватного акціонерного товариства «ЕПОС 2011» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення виконання робіт з експлуатації обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: твердопаливного котла Heyc-T-300 №HeycTЗ00100001017, що експлуатується при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, передбаченого статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
В обґрунтування позову зазначено, що за результатом проведеної перевірки встановлено виконання робіт з експлуатації обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: твердопаливного котла Heyc-T-300 №HeycTЗ00100001017, що експлуатується при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, передбаченого статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року адміністративний  позов задоволено.  
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Епос 2011» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2021 та ухвалити нове судове рішенння, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В ході апеляційного розгляду справи колегією суддів були розглянуті подані скаржником у письмовому вигляді клопотання.
Зокрема, скаржник просить розглянути справу за участі його представників, а також інших учасників процесу. 
Згідно матеріалів справи розгляд справи Окружним адміністративним судом проведено за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження. Викладені у клопотанні скаржника доводи щодо розгляду справи за участі сторін не є обґрунтованими, а тому таке клопотання не підлягає задоволенню.
Щодо заявлених скаржником клопотань про допит в якості свідка директора або представника НВО «Екоальянм» ОСОБА_1 та зобов`язання її надати всі відомості по справі, у т.ч. докази, що доводять інформацію, що документи для отримання дозволу на викиди в атмосферне повітря знаходяться на який кінцевій стадії їх розгляду відповідних державних органах, витребування від НВО «Екоальянс» додаткових доказів того, що оформлення дозволу на викиди в атмосферне повітря для ПАТ «Епос 2011» знаходяться на який стадії їх розгляду відповідних державних органів та зобов`язати надати інші документи щодо наданих послуг ПАТ «Епос 2011» з отримання відповідного дозволу також не підлягає задоволенню, з огляду на їх необгрунтованість та з огляду на вимоги ст. 77,79 КАС України.
Згідно вимог КАС України всі докази відповідач повинен був надати до суду першої інстанції або ж заявити клопотання про їх наявність та витребування. Проте, в матеріалах справи такі докази відсутні, як відсутні клопотання про їх витребування.
Окрім того, з клопотань убачається, що питання надання відповідних дозволів перебуває лише на стадії вирішення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що  відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та на підставі наказу Інспекції від № 409-П від 15 травня 2020 року, направлення Інспекції на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 15 травня 2020 року № 2/4/393  Державною екологічною інспекцією Столичного округу  здійснено у період з 18 травня 2020 року по 19 травня 2020 року позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо Приватного акціонерного товариства «ЕПОС 2011» (код  ЄДРПОУ 03058611).
За змістом наказу зазначено, що захід проводиться за результатами розгляду звернення фізичної особи ОСОБА_2 від 10 лютого 2020 року щодо забруднення атмосферного повітря по вул. Глибочицькій у м. Києві, про що зазначено у т. ч  у самому направленні. У вищевказаному наказі також міститься посилання на погодження Державної екологічної інспекції України від 02 квітня 2020 року №2-5/2 ПГ.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ЕПОС 2011» має ідентифікаційний код юридичної особи 03058611, основним видом діяльності за КВЕД 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу. 
Під час перевірки перевіряючим органом виявлено, що на території ПрАТ «ЕПОС 2011» 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 28, в приміщені котельні встановлено твердопаливний котел Неус-Т-300 № НеусТ300100001017 та два електричних котли марки «Титан»
Документів щодо монтажу, вводу в експлуатацію та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря щодо вказаного твердопаливного котла під час перевірки не надано.
Згідно пояснень генерального директора ПрАТ «ЕПОС 2011» у зимовий період, у зв`язку з поломкою електричних котлів, тимчасово використовувався твердопаливний котел.
Отже, перевіряючим органом встановлено порушення відповідачем статті 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», яка встановлює, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу.
За результатами позапланової перевірки складено акт від 19 травня 2020 року № 115, в графі якого «пояснення, зауваження або заперечення» міститься підпис генерального директора ОСОБА_3 про те, що порушення буде усунено.
Окрім того, перевіряючим органом видано припис щодо усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства від 19 травня 2020 року, яким зобов`язано відповідача у термін до 19 вересня 2020 року отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що експлуатується без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням   ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон №2707-ХІІ).
На підставі статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Інспекції про проведення перевірки № 1123-П від 16 грудня 2020 року, направлення Інспекції на перевірку від 21 грудня 2020 року № 3/2/1039 у період з 28 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року проведено позапланову перевірку виконання припису Інспекції від 19 травня 2020 року ПрАТ «ЕПОС 2011» за адресою: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 28.
За результатами позапланової перевірки ПрАТ «ЕПОС 2011» складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 29 грудня 2020 року № 02-467, встановлено невиконання припису, а саме відповідач не отримав дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - твердопаливним котлові Неус-Т-300 № НеусТ300100001017, що експлуатується при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Вказаний акт підписаний суб`єктом господарювання без заперечень та зауважень.
За невиконання умов припису, а саме за неотримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафних санкцій, передбачених ст. 188-5 КУпАП притягнуто генерального директора ПрАТ «ЕПОС 2011» ОСОБА_3 , якою штраф сплачено в повному обсязі.
Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначає Закон №2707-ХІІ. Цей Закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище (преамбула до Закону №2707-ХІІ).
Частиною 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерело викиду - це об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлені обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря, зокрема, підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
Згідно статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання.
Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Таким чином, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання.
Порядок погодження і видачі дозволів встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302 «Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи».
Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 № 317, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 6 вересня 2004 р. за № 1102/9701.
Згідно п. 13 ст. 11 Закону №2707-ХІІ порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На вимогання вимог ч. 13 ст. 11 Закону №2707-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №302, який встановлює єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (пункт 1 цього Порядку).
Згідно з п. 2  Порядку дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям (а громадянам- підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.
Відповідно до пункту 4 Порядку №302  для отримання дозволу суб`єкт господарювання, зокрема, проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання.
Методичні вказівки по змісту та оформленню необхідних документів для створення звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, які утворюються на підприємстві з урахуванням технологічного процесу та його особливостей визначені Інструкцією про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 №7, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за №61/597 (далі також - Інструкція №7, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з підпунктом 1.14.5 пункту 1.14 Інструкції №7 стаціонарне джерело забруднення атмосфери - це підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1780 затверджено «Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел», у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Міністерством охорони навколишнього природного середовища України.
На виконання вказаного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано наказ від 16.08.2004 року № 317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел. Перелік є вичерпним, до якого віднесено котельні.
Судом першої інстанції встановлено та дана обставина підтверджується матеріалами перевірки, що ПрАТ «ЕПОС 2011» використовував твердопаливний котел Неус-Т-300 № НеусТ300100001017 без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Окрім того, як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні,  відповідач у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив від 01 липня 2021 року не спростував висновків перевірки, не надав доказів виконання припису та отримання відповідного дозволу.
Як доказ відсутності  відповідного дозволу на використання  твердопаливного котла, відповідачем подано документи, що підтверджують процедуру оформлення дозволу на викиди для ПрАТ «ЕПОС 2011», зокрема: лист Управління екології та природних ресурсів від 2.05.2021 № 077-2496, заяву про наміри, Договір про надання послу екологічного характеру від 01 березня 2021 року, специфікацію послуг, акт надання послуг від 15.06.2021.
Доказів наявного у відповідача дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (твердопаливний котел Неус-Т-300 № НеусТ300100001017),  останнім не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про необхідність застосування заходів реагування у вигляді тимчасового зупинення виконання робіт з експлуатації обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: твердопаливного котла Heyc-T-300 № HeycTЗ00100001017, що експлуатується при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, передбаченого статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Щодо доводів  апеляційної скарги  про звернення відповідача до відповідних органів за отриманням дозволу, наразі перебувають на стадії завершення, та що на даний час котел не експлуатується і не буде  вмикатися без відповідного дозволу, а тому у даному випадку відсутній предмет спору, то вони є безпідставними.
Як встановолено в ході апеляційного розгляду справи, відповідач без належного дозволу експлуатував котел, останній наразі перебуває у відповідача, а отже потребується відповідних дозвіл на його експлуатацію.
Посилання відповідача, що  котел не буде ним експлуатуватися носить характер припущення та не грунтуються на вимогах чинного законодавства. Доказів, які б свідчили, що котел не експлуатується або ж демонтований відповідач наразі до суду апеляційної інстанції не надав. 
Посилання на лист Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 30.01.2009, яким надано відповідне роз`яснення, колегія суддів не може прийняти до уваги  як доказ того, що відповідач  не експлуатує котел або ж неексплуатував. Даний лист не є Законом чи нормативно-правовим актом, а отже не є обов`язковим для застосування  та носить лише рекомендований характер. Окрім того, відповідачем не надано доказів чи є актуальним на даний час цей лист при його застосуванні.
Щодо посилання скаржника на судову проактику Веровного Суду у подібних справах, колегія суддів зазначає таке.
Дійсно, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства чи проведення будівельних робіт є виключним заходом і для вирішення питання  його застосування судам необхідно встановлювати чи виявлені порушення реально створюють загрозу життю або здоров`ю людей.
Проте, у даній справі про питання повного зупинення роботи підприємства чи окремих його частин не йдеться.
Згідно оскаржуваного рішення суд застосував до Приватного акціонерного товариства «ЕПОС 2011» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення виконання робіт з експлуатації обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: твердопаливного котла Heyc-T-300 №HeycTЗ00100001017, що експлуатується при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, передбаченого статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Отже, правовідносини, що виникли у наведених в апеляційні скарзі справах, та у даній справі не є подібними чи тотожніми.
Судова колегія також звертає увагу, що після отримання відповідного позитивного (негативного) дозволу товариство може вирішити питання експлуатації (заборони експлуатації) котла. 
Також судом враховується, що без проведення спеціальних експертизи та отримання дозволу неможливо встановити, чи є викиди від роботи котла опалювального твердопаливного шкідливими для навколишнього природного середовища, тоді як під час перевірки відповідного дозволу відповідач перевіряючим не надав у зв`язку з його відсутністю як такого.
Окрім того, заборона використання котла, який викидає у повітря шкідливі викиди без відповідного дозволу, не ставить у залежність роботу самого підприємства.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товоариства «Епос 2011» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.