Ухвала
 
22 грудня 2021року
м. Київ
 
справа № 2-380/11
провадження № 61-14859св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Вавілова Антона Євгеновича на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У 2007 році ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
У 2008 році ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , в якому просив об`єднати в одне провадження його позов та позов ОСОБА_3 до нього про визначення порядку користування земельною ділянкою (цивільна справа № 2-4030/07);
провести реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 та виділити йому приміщення, будівлі та споруди, якими він фактично користується на час звернення до суду з позовом.
 
Центральний районний суд м. Миколаєва рішенням від 09 червня 2008 року позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Провів реальний розподіл житлового будинку та визначив порядок користування земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Вподальшому ОСОБА_2 подав заяву про уточнення позовних вимог зустрічного позову, в якій він просив змінити ідеальні частки співвласників                            в житловому будинку АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на 42/100 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 58/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами;
здійснити реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 та виділити в натурі його долю, яка складає 42/100 частини житлового будинку та складається з приміщень, будівель та споруд, якими він фактично користується на час звернення до суду.
 
Апеляційний суд Миколаївської області ухвалою від 14 жовтня 2008 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2008 року скасував, справу направив на новий судовий розгляд до того ж суду.
 
У червні 2014 року ОСОБА_1 (спадкоємець ОСОБА_3 ) звернувся до суду з уточною позовною заявою, в якій просив прийняти цю уточнену позовну заяву замість первісного позову ОСОБА_3 ;
визначити порядок користування земельною ділянкою площею 913 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_1 .
 
Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалою від 17 вересня 2014 року допустив процесуальне правонаступництво після смерті ОСОБА_3 та допустив до участі у справі спадкоємця - ОСОБА_1 
 
Центральний районний суд м. Миколаєва рішенням від 10 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив. Надав у користування ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 574,86 кв. м (194, 17 кв. м під забудовами,                                 380,69 кв. м вільна від забудов), що відповідає його ідеальній частці 66/100, з частиною житлового будинку, літ. «А-1», «а» і господарськими спорудами: вбиральня, літ «Д»; сарай, літ. «З»; літня кухня - гараж, літ. «К»; сарай, літ. «Н»; навіс, літ. «О»; сарай, літ. «Я»; сарай, літ. «С»; басейн, літ. № 7; водяний кран, літ. №9; 1/2 огорожі, літ. № 11, 12, 3, 4, 8; відмостки та замощення, літ. № 11, 12, 3, 4, 8, І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 29, 28, 27, 32; 25, 31, 30, 21, 22, 23, 24, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки. Надав ОСОБА_1 у користування земельну ділянку під забудовами, яка становить 194,17 кв. м, під частиною житлового будинку                    «А-1», «а» - 82,44 кв. м, загальною площею 65,60 кв. м у складі приміщень: «І», «1-2», «1-3», «1-5», «1-6», «2-5»; під господарськими спорудами 111,73 кв. м. Надав                       у користування ОСОБА_1 земельну ділянку, вільну від забудов площею 380,69 кв. м. Надав у користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 296,14 кв. м (91,83 кв. м під забудовами, 204,31 кв. м вільно від забудов), що відповідає його ідеальній частці 34/100 з частиною житлового будинку, літ.                        «А-1», «а» та господарськими спорудами: погріб, літ. «Мпд»; сарай, літ. «П»; душ, літ. «Р»; 1/2 частка огорожі, відмостки та замощення, літ. № 11, 12, 3, 4, 8, І з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 25, 26, 27, 28, 29, 17, 18, 19, 20, 21, 30, 31, якими позначено поворотні точки земельної ділянки (на плані позначено земельним кольором). Надав у користування ОСОБА_2 земельну ділянку під забудовою площею 91,83 кв. м, а саме: під частиною житлового будинку, літ. «А-1», «а» - 73,80 кв. м, загальною площею 59,0 кв. м; у складі приміщень: «ІІ», «2-2», «2-3», «2-4», «2-6», «2-7», «2-8»; під господарськими будовами 18,03 кв. м. Надав у користування ОСОБА_2 земельну ділянку вільну від забудов площею 204,31 кв. м. Вхід (в`їзд), літ. № 3, № 12 на земельну ділянку залишив у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .                                     У загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишив земельну ділянку площею 99,84 кв. м (по 49,92 кв. м кожному співвласнику) з відділенням за точками по лінії земельної ділянки 1, 2,  3, 32, 27, 26, 25, 24, 23, якими позначені поворотні точки межі земельної ділянки. Огорожі залишив у користуванні співвласників відповідно до встановленого порядку користування земельною ділянкою. 
Зустрічний позов ОСОБА_2 в частині зміни ідеальних часток співвласників в житловому будинку АДРЕСА_1 залишив без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_2 в частині реального поділу житлового будинку АДРЕСА_1 задовольнив частково. Виділив у власність ОСОБА_1 приміщення: 1-2, площею 14,70 кв. м; 1-3, площею 8,5 кв. м; 1-5, площею 10,2 кв. м; 1-6, площею 17,40 кв. м; 2-5, площею           11,7 кв. м. Разом по частині будинку ОСОБА_1 виділив: вбиральню, літ «Д»; сарай, літ. № 3; літню кухню - гараж, літ. «К»; сарай, літ. «Н»; навіс, літ. «О»; сарай, літ. «Я»; сарай, літ. «С»; басейн, літ. № 7; водяний кран, літ. № 9; 1/2 огорожі,              літ. № 11, 12, 3, 4, 8; 1/2 замощення,  літ. № 1, що становить 60/100 частини житлового будинку на АДРЕСА_1 . Виділив у власність ОСОБА_2 приміщення: 2-2, площею 13,6 кв. м; 2-3, площею 19,3 кв. м; 2-4, площею 6,8 кв. м; 2-6, площею 2,1 кв. м; 2-7, площею 8,9 кв. м; 2-8, площею 5,3 кв. м. Разом по будинку ОСОБА_2 виділив: погріб, літ. «Мпд»; сарай, літ. «П»; душ, літ. «Р»; 1/2 огорожі, літ. № 11, 12, 3, 4, 8; 1/2 замощення, літ. № 1, що становить 40/100 частини житлового будинку на АДРЕСА_1 . Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальної частки у житловому будинку на АДРЕСА_1 на 6/100 у розмірі 32 868 грн її інвентаризаційної (дійсної) вартості. Користування горищним простором та інженерними комунікаціями залишив без змін. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Не погодившись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
 
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 21 липня 2021 року визнав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2020 року за клопотанням ОСОБА_2 неповажними, та надав строк для подання до апеляційного суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску.
 
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 10 серпня 2021 року відмовив                            у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва                  від 16 жовтня 2020 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Вавілов А. Є. посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати просив скасувати ухвалу Миколаївського апеляційного суду                 від 10 серпня 2021 року і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
17 грудня 2021 року справа № 2-380/11 надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судом норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції               в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно             з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті                34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд              у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Вавілова Антона Євгеновича на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	С. Ю. Бурлаков	
 	 	
 	Є. В. Коротенко