ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/4158/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання  Ліненко А.О.,
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу                               Приватного підприємства «Колега», Управління Держпраці у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (головуючий суддя – Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом                                         Приватного підприємства «Колега»

до                                                   Управління Держпраці у Кіровоградській області

третя особа                                         Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області

про                                                   визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Колега» (далі - Позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Кіровоградській області (далі – Відповідач), третя особа Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі – Третя особа), в якій просив суд: 
визнати неправомірними та скасувати постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області від 23 червня 2021 року: № 1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, 1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, № 1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС.
В обґрунтування позову зазначено про те, що оскаржувані постанови було прийнято протиправно, оскільки в діях Позивача відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 265 КЗпП України, з огляду на те, що на момент проведення заходу контролю   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були допущені до роботи на підставі наказу про прийняття на роботу та трудового договору.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року по справі №340/4158/21 адміністративний позов Приватного підприємства «Колега» до Управління Держпраці у Кіровоградській області, третя особа Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування постанов – задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 23 червня 2021 року № 1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, якою застосовано до Приватного підприємства «Колега» штраф у розмірі 180000, грн., в частинні застосування штрафу у розмірі  120000,00 грн. 
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 23 червня 2021 року, 1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, якою застосовано до Приватного підприємства «Колега» штраф у розмірі 180000, грн., в частинні застосування штрафу у розмірі  120000,00 грн. 
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 23 червня 2021 року № 1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС (а.с.175-177).
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, постановлення висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що в рішенні суду першої інстанції не наведено обґрунтованих висновків про те, з яких мотивів суд ставить під сумнів і нівелює надані в ході контрольного заходу та до судового розгляду документи: накази, трудові договори, картки П-2, не досліджуючи при цьому будь-які інші документи підприємства (як то звітність тощо).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, постановлення висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано, зокрема тим, що у порушення вимог постанови КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» ПП «Колега» на час почату проведення перевірки (18.05.2020 15:10 год.) не повідомило територіальні органи ДПС за місцем обліку про прийняття на роботу працівників. Отже, в ході перевірок встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допущені до роботи без укладання трудового договору та повідомлення ДПС та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу щонайменше з 18.05.2021. 
Крім того, Відповідач в апеляційній скарзі вказав і про те, що в акті перевірки №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 зафіксовано вчинення Позивачем правопорушення, яке є тотожним правопорушенню зафіксованому в акті перевірки №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , що, на думку останнього, свідчить про правомірність спірних постанов.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу Позивача, в якому просив суд апеляційну скаргу ПП «Колега» залишити без задоволення.
В обґрунтування відзиву Відповідач зазначив доводи аналогічні доводам власної апеляційної скарги у даній справі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Відповідача, в якому просив суд апеляційну скаргу останнього залишити без задоволення.
Мотивуючи відзив Позивач, у тому числі, вказав про те, що відомості в акті перевірки контролюючого органу, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи управлінням Держпраці, оскільки такі відомості не є беззаперечним доказом вини особи в порушенні вимог законодавства про працю.
Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.
Клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 18.05.2021 по 20.05.2021 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено фактичні перевірки господарських одиниць Приватного підприємства «Колега» (код ЄДРПОУ 20643651) за адресами:
- магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 ;
- магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_2 .
За результатами вказаних перевірок Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області складено акти від 20.05.2021 №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 та №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1  (ас 17-18, 19-21, 87-88, 89-91, 126-127, 141-143).
27.05.2021 до Управління Держпраці у Кіровоградській області надійшли акти Головного управління ДПС у Кіровоградській області про результати фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 та №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , дата реєстрації 21.05.2021 (а.с.86).
Згідно акту перевірки №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 перевірку господарської одиниці магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », суб`єкта господарської діяльності ПП «Колега» за адресою АДРЕСА_2 , розпочато 18.05.2021 о 15:10 та закінчено 20.05.2021 о 16:00.
Під час перевірки встановлено, зокрема порушення ст. 24 КЗпП України та Постанови КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».
Так, згідно трудового договору  №11081301615 трудові відносини (роботу продавця продовольчих товарів) складено між фізичною особою ОСОБА_3 та працівником ОСОБА_1 , тобто продавець ОСОБА_1 не має право проводити розрахунки за готівкові кошти  від ПП «Колега».
Згідно акту перевірки №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 перевірку господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ПП «Колега» розпочато 18.05.2021 о 15:10 та закінчено 20.05.2021 о 15:30.
Під час перевірки встановлено, зокрема порушення ст. 24 КЗпП України та Постанови КМУ від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".
Так, перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 на момент перевірки не знаходилась у трудових відносинах з ПП «Колега» та не подавалось до органів ДПС повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_2 ПП «Колега» до перевірки надано трудову угоду від 25.03.2021 між сторонами: ПП «Трейд Енергія» та ОСОБА_2 (а.с.147-148).
На запити ГУ ДПС у Кіровоградській області (а.с.134-135) ПП «Колега» листом від 19.05.2021 подано документи, зокрема трудові договори з найманими працівниками (а.с.136).
На виконання вказаного запиту Позивачем було надано контролюючому органу в тому числі: трудовий договір, укладений 12 травня 2021 між ПП «Колега» та ОСОБА_1 (а.с.140); трудовий договір, укладений 15 травня 2021  між ПП «Колега» та ОСОБА_2 (а.с.156).
Зазначені обставини викладено ПП «Колега» у запереченнях до актів перевірок №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 та №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 ( а.с.139, 154-155).
31.05.2021 листом №15-20-02/3110-21 Відповідач повідомив керівника ПП «Колега» про отримання актів перевірки №1524/11/11РРО/ НОМЕР_1 та №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.24).
Розгляд справи про застосування фінансових санкцій в порядку статті 265 КЗпП України Відповідачем проведено 23.06.2021.
За результатами розгляду справи та на підставі актів фактичних перевірок ГУ ДПС у Кіровоградській області, Відповідачем прийнято постанови про накладення штрафу на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України, абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України, та абзацу 10 частини 2 статті 265 КЗпП України, а саме:
- про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, якою до Позивача застосовано штраф в розмірі 180000 грн. за порушення вимог, передбачених ст. 24 КЗпП України відносно ОСОБА_1 . Правопорушення вчинено повторно протягом року (а.с.99).
- про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, якою до Позивача застосовано штраф в розмірі 180000 грн.  за порушення вимог, передбачених ст. 24 КЗпП України відносно ОСОБА_2 . Правопорушення вчинено повторно протягом року (а.с.98).
- про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС, якою до Позивача застосовано штраф в розмірі 12000 грн. за порушення вимог, передбачених Постанови КМУ від 17.06.2015 №413. Правопорушення вчинено повторно протягом року (а.с.100).
- про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1524/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС, якою до Позивача застосовано штраф в розмірі 6 000 грн. за порушення вимог, передбачених Постанови КМУ від 17.06.2015 №413 (а.с.12).
Позивач погодився зі змістом постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23.06.2021 року №1524/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС щодо несвоєчасного направлення повідомлення про працевлаштування працівника.
Вище вказані постанови Відповідач направив ПП «Колега» листами від 24.06.2021 №15-20-02/3497-21 та № 15-20-02/3496-21 (96-97).
Правомірність прийняття Відповідачем постанов №1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, №1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, №1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС є предметом судового розгляду у даній справі.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, зокрема про те, що перевіркою встановлено обставини допущення ПП «Колега» до роботи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без оформлення трудового договору (контракту), що знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п. 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 (далі – Порядок № 823) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі -штрафи).
Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).
Штрафи накладаються, у тому числі, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Згідно з п.п. 3, 4 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Із аналізу вищенаведеного випливає те, що органи Держпраці уповноважені накладати штрафи на суб`єктів господарювання на підставі актів перевірки ДПС та її територіальних органів, однак відомості, викладені в таких актах перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи про накладення штрафу органами Держпраці.
Згідно вимог ч.5 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року №5067-VІ роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно п.6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору з фізичною особою додержання письмової форми є обов`язковим.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог ст.24 КЗпП України, згідно порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» на роботодавця покладено обов`язок повідомлення про прийняття працівника на роботу місцевий орган Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску.
Згідно абз. 1-3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;
вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;
Відповідно абз.9,10 ч. 2 ст. 265 КЗпП України порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.
Вчинення порушення, передбаченого абзацом дев`ятим цієї частини, повторно протягом року з дня виявлення порушення - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи Відповідача про порушення Позивачем положень чинного трудового законодавства гуртуються на висновках актів ГУ ДПС у Кіровоградській області про результати фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 та №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , в яких податковий орган вказав, що Позивачем допущено до роботи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без оформлення трудового договору (контракту) та за відсутності інформації про початок роботи вказаних осіб.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до наказу ПП «Колега» від 14 травня 2021 року №01/14.05 з 15 травня 2021 року прийнято на роботу ОСОБА_2 продавцем продовольчих товарів (а.с. 26). 
15 травня 2021 року між ПП «Колега та ОСОБА_2 укладено трудову угоду та в цей же день ОСОБА_2 ознайомлено з посадовою інструкцією продавця продовольчих товарів (а.с. 27-29).
Згідно з наказом ПП «Колега» від 11 травня 2021 року №01/11.05 з 12 травня 2021 року прийнято на роботу ОСОБА_1 продавцем продовольчих товарів (а.с. 30).
12 травня 2021 року між ПП «Колега та ОСОБА_1 укладено трудову угоду та в цей же день ОСОБА_1 ознайомлено з посадовою інструкцією продавця продовольчих товарів (а.с. 31-33).
Позивачем на запити ГУ ДПС у Кіровоградській області (а.с.134-135) ПП «Колега» листом від 19.05.2021 подано документи, зокрема трудові договори з найманими працівниками (а.с.136), в тому числі: трудовий договір, укладений 12 травня 2021 між ПП «Колега» та ОСОБА_1 (а.с.140); трудовий договір, укладений 15 травня 2021  між ПП «Колега» та ОСОБА_2 (а.с.156).
Зазначені обставини викладено ПП «Колега» у запереченнях до актів перевірок №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 та №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.139, 154-155).
Однак, доказів прийняття до розгляду Відповідачем вказаних документів та надання їм оцінки під час розгляду справи про накладення штрафу на Позивача, матеріали даної справи не містять.
Більш того, Відповідач у відзиві на позов та своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що у порушення вимог постанови КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» ПП «Колега» на час почату проведення перевірки (18.05.2020 15:10 год.) не повідомило територіальні органи ДПС за місцем обліку про прийняття на роботу працівників, що, на думку останнього, свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допущені до роботи без укладання трудового договору та повідомлення ДПС та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу щонайменше з 18.05.2021.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20 травня 2021 року Позивачем направлено до органу ДПС повідомлення про прийняття працівників на роботу ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) (а.с. 34-37), що свідчить про те, що Позивачем дійсно порушено вимоги постанови КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» щодо своєчасного повідомлення територіальних органів ДПС за місцем обліку про прийняття на роботу працівників.
Однак, абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України не передбачено застосування штрафу до суб`єкта господарювання у зв`язку з несвоєчасним повідомленням територіальних органів ДПС про прийняття працівника на роботу.
Відтак наведена обставина не є підставою для накладення на Позивача штрафу у відповідності до вимог абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України, оскільки спірні постанови №1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС та №1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС  у якості підстави для застосування до ПП «Колега» штрафних санкцій містить посилання виключно на порушення останнім вимог статті 24 КЗпП України в частині допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням (а.с. 11, 14).
Щодо правомірності прийняття Відповідачем постанови №1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС про накладення на Позивача штрафу за повторне протягом року порушення вимог постанови КМУ від 17.06.2015 №413 колегія суддів зазначає наступне.
Відповідачем за результатами проведених 20.05.2021 фактичних перевірок Позивача було винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1524/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС, якою до Позивача застосовано штраф в розмірі 6000 грн. за порушення вимог, передбачених Постанови КМУ від 17.06.2015 №413 щодо несвоєчасного повідомлення територіальних органів ДПС про прийняття працівника на роботу (а.с.12).
Позивач погодився зі змістом постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23.06.2021 року №1524/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС щодо несвоєчасного направлення повідомлення про працевлаштування працівника та вказану постанову не оскаржує.
Разом з цим, Відповідачем також за результатами проведених 20.05.2021 фактичних перевірок Позивача було винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС, якою до Позивача застосовано штраф в розмірі 12000 грн. за повторне протягом року порушення вимог, передбачених Постановою КМУ від 17.06.2015 №413 щодо несвоєчасного повідомлення територіальних органів ДПС про прийняття працівника на роботу (а.с.100).
В обґрунтування наявності повторності протягом року вчинення Позивачем порушення вимог, передбачених Постановою КМУ від 17.06.2015 №413 щодо несвоєчасного повідомлення територіальних органів ДПС про прийняття працівника на роботу Відповідачем посилається на те, що як в акті фактичної перевірки від 20.05.2021 №1524/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , так і в акті фактичної перевірки від 20.05.201 №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 зафіксовані порушення Позивачем вищевказаних вимог, передбачених Постановою КМУ від 17.06.2015 №413, що, на думку останнього, свідчить про повторність протягом року вчинення Позивачем такого правопорушення.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що фактичну перевірку двох об`єктів ПП «Колега», за результатами якої складено два акти (від 20.05.2021 №1524/11/11/РРО/20643651 та від 20.05.201 №1525/11/11/РРО/ НОМЕР_1 ) розпочато контролюючим органом 18.05.2021 та закінчено 20.05.2021. В ході перевірки встановлено, зокрема, порушення Позивачем вимог, передбачених Постанови КМУ від 17.06.2015 №413 щодо несвоєчасного повідомлення територіальних органів ДПС про прийняття працівника на роботу.
Вказані обставини свідчать про те, що порушення Позивачем вимог, передбачених Постановою КМУ від 17.06.2015 №413 щодо несвоєчасного повідомлення територіальних органів ДПС про прийняття працівника на роботу виявлені та зафіксовані контролюючим органом на двох об`єктах ПП «Колега» в один день – 20.05.2021, що виключає можливість застосування до Позивача штрафу за повторність протягом року порушення вимог зазначеної постанови КМУ.
Інших доказів  вчинення ПП «Колега» порушення вимог, передбачених Постановою КМУ від 17.06.2015 №413, до проведення спірних фактичних перевірок контролюючого органу, Відповідачем не надано.
З аналізу вищенаведеного випливає те, що в даних правовідносинах відсутня повторність правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами порушення Позивачем вимог трудового законодавства, за які на останнього накладено штрафи, відповідно до постанов Відповідача від 23.06.2021 №1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, №1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС та №1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог, колегія суддів здійснює розподіл судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39808965) на користь Приватного підприємства «Колега» (код ЄДРПОУ 20643651) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13950 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: 5580 грн. – судовий збір за подання позовної заяви, 8370 грн. – судовий збір за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колега» – задовольнити.
Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області – задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року по справі №340/4158/21 – скасувати.
Позов Приватного підприємства «Колега» – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області від 23 червня 2021 року: №1525/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, №1524/11/11/РРО/20643651/ТД-ФС, №1525/11/11/РРО/20643651/ІП-ФС.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39808965) на користь Приватного підприємства «Колега» (код ЄДРПОУ 20643651) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13950 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена  19 січня 2022  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова