Ухвала 
24 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 636/434/17
провадження № 61-2816ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за  поданням старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року старший державний виконавець Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Чугуївський МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області) Погрібна Т. С. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням у цивільній справі № 2-3524/2011.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року подання задоволено. Тимчасово заборонено громадянину України - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за кордон (без вилучення закордонного паспорту) до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Виконання ухвали покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.
Не погодившись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 07 лютого 2017 року скасовано, прийнято постанову про задоволення подання старшого державного виконавця Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області. Тимчасово заборонено громадянину України -   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за кордон (без вилучення закордонного паспорту) до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Виконання ухвали покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.
У касаційній скарзі, поданій 18 лютого 2022 року,       ОСОБА_1 просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у цій справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 статті 129 Конституції України та пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.
Зокрема, пунктом 31 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за  поданням старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Ю. В. Черняк
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
                                                                                                                      Р. А. Лідовець