П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10049/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шевчук О.П.  
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
11 березня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В :
у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому просив:
-визнати протиправними дії Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по відмові у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п.8 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08 2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу МОУ №260 від 07.06.2018; 
- стягнути з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача одноразову грошову допомогу військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п.8 п.6 Постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу МОУ №260 від 07.06.2018р. у розмірі - 22700 грн.; 
- стягнути з Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно наказу №62 від 26.02.2021 Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_1 , капітана запасу, призначено на посаду начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Хмельницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Хмельницької області оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України та зараховано позивача до списків особового складу Збройних Сил України.
Так, між рядовим ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту артилерії (при Сумському державному університеті) укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України від 01.12.2001.
Згідно витягу із послужного списку майора ОСОБА_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України встановлено, що позивач в період з 01.08.1998 по 21.06.2002 був курсантом у Військовому інституті артилерії при Сумському державному університеті. 
З 21.06.2002 по 25.11.2002 згідно Наказу МОУ №276 від 21.06.2002 позивач перебував у в/ч НОМЕР_1 на посаді командира взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону ВОС-0306003. 
З 25.11.2002 по 26.08.2003 позивач перебував у 263 протитанковій артилерійській бригаді 55 артилерійської дивізії Південного ОК на посаді командира протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону ВОС-0304003. 
З 26.08.2003 по 17.05.2004 позивач перебував у 22 протитанковому артилерійському полку 2 тактичної групи артилерії Піденного ОК. З 17.05.2004 по 01.07.2004 проходив військову службу у 22 протитанковому артилерійському полку 2 тактичної групи артилерії Південного ОК. 
З 01.07.2004 по 07.11.2005 позивач перебував на службі у 22 протитанковому артилерійському полку 2 тактичної групи артилерії Південного ОК.
Відповідно до Положення "Про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) ЗСУ, позивач звільнений з військової служби у запас за п.63 пп. "г" (у зв`язку із скороченням штатів) та виключений із списків особового складу частини з 07.11.2005.
З 01.03.2021 ОСОБА_1 відповідно до ст.20, 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.
Також, позивач в період з 01.03.2021 по 30.06.2021 проходив службу у Хмельницькому об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Хмельницької області ОК "Захід" СВ ЗСУ згідно наказу №62 від 26.06.2021.
У березні 2021 року позивач звернувся до відповідача з рапортом в якому просив призначити йому одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту.
У липні 2021 року позивач повторно звернувся з рапортом в якому також просив призначити йому одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту.
Враховуючи те, що відповіді на подані рапорти не отримав, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (Закон №2011).
Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону №2011, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України,  які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Статтею 9 Закону №2011 визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно ч. 4 ст. 9 Закону №2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. 
Так, порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно пп. 8 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам офіцерського (середнього, старшого та вищого начальницького) складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (Порядок №260).
Розділ ХХІІ Порядку №260 регулює зокрема порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту.
Відповідно до п. 3 розділу XXII Порядку №260, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, призначення на посаду та вступу до виконання обов`язків за посадою на підставі наказу командира.
При цьому, військовослужбовцям, що уклали перший контракт про проходження військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, військових коледжах або навчальних частинах (центрах), одноразова грошова допомога виплачується після закінчення навчання у цих навчальних закладах у військових частинах, до яких їх призначено для подальшого проходження військової служби.
Частиною 4 розділу ХХІІ Порядку №260 визначено, що одноразова грошова допомога не виплачується: особам рядового складу, які в період проходження військової служби за контрактом уклали контракт про проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу; особам сержантського та старшинського складу, яких у період проходження військової служби за контрактом прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу; особам офіцерського складу, які в період проходження кадрової військової служби в добровільному порядку виявили бажання проходити військову службу за контрактом; у разі продовження військової служби за новим контрактом; у разі повторного прийняття на військову службу за контрактом осіб, звільнених з військової служби за контрактом; у разі підписання контракту для проходження військової служби у Збройних Силах України особами, звільненими з військової служби за контрактом, з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також зі служби в правоохоронних органах.
Із послужного списку проходження позивачем військової служби встановлено відсутність права на виплату одноразової грошової допомоги після укладення ним першого контракту, у зв`язку з тим, що він вже проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, що в свою чергу суперечить підпунктам 5,6 пункту 4 розділу XXII Порядку №260, оскільки одноразова грошова допомога не виплачується у разі повторного прийняття на військову службу за контрактом осіб, звільнених з військової служби за контрактом та у разі підписання контракту для проходження військової служби у Збройних Силах України особами, звільненими з військової служби за контрактом, з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також зі служби в правоохоронних органах.
Враховуючи те, що контракт укладений позивачем не вперше, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у відповідача підстав для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю після укладення ним першого контракту.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.