Ухвала
 
31 січня 2022 року
м. Київ
справа № 753/6539/17
провадження № 61-20069ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Національного банку України на постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року в справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування», Фонд гарантування вкладників фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп фактор», про визнання договору поруки недійсним,  
встановив:
У квітні 2017 року Національний банк України звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»(далі - ПАТ «Дельта Банк»), у якому просив визнати недійсним, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 договір поруки № П 30019775-13 від 28листопада 2014 року. 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року позов задоволено. 
Визнано договір поруки № П-30019775-13 від 28 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», недійсним.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного банку України 1 600, 00 грн судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій просивскасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, мотивуючи скаргу тим, що оскаржуване рішення прийнято без належного, повного та об`єктивного дослідження залучених до матеріалів справи доказів, внаслідок чого ухвалено незаконне рішення, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
08 грудня 2021 року Національний банк України засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 рокуу вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).   
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником надіслано до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги.
У прохальній частині касаційної скарги заявник просить суд поновити строк на звернення з касаційною скаргою, вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції представником отримано 03 грудня 2021 року. На підтвердження наведеного надав довідку Київського апеляційного суду від 11 січня 2022 року щодо надання інформації стосовно дати вручення копії оскаржуваної постанови позивачеві у справі, а також копію розписки з відміткою про дату отримання представником Національного банку України копії постанови Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.  
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року в справі № 3-43гс15, від 14 вересня 2016 року в справі № 3-705гс16 та у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2018 року в справі № 910/7547/17, від 03 липня 2019 року в справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити Національному банку України строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 753/6539/17 за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування», Фонд гарантування вкладників фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп фактор», про визнання договору поруки недійсним.    
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 березня 2022 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко