33/804/627/21 
                                                                                221/6968/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року        м. Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого шахта м. Вугледар, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.,
в с т а н о в и л а:
згідно постанови про адміністративне правопорушення, 29.09.2021 року о 12 годині 42 хвилин ОСОБА_1 у смт. Володимирівка по вул. Перемоги, 39 керував транспортним засобом – моторолером ТМЗ 35405-03К державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, та ти самим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Посилався на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, судом порушено його право на захист, а саме, справа розглянута за його відсутності, з посиланням на те, що він повідомлений належним чином, що не відповідає дійсності.
Також посилається на те, що він не приймав участь при розгляді справи, копію постанови отримав лише 16 листопада 2021 року, у зв`язку з чим був позбавлений можливості оскаржити постанову у визначений законом строк.
Вказує, що 29 вересня 2021 року він з сусідом ОСОБА_2 , стояв біля сусіднього будинку №39 по вул. Перемоги. Біля нього зупинився поліцейський автомобіль. Працівники поліції, які вийшли з автомобілю одразу стали вимагати в нього документи для перевірки. Оскільки при собі в нього документів не було, дружина винесла з дому його цивільний паспорт та техпаспорт на моторолер, який стояв біля двору та належить ОСОБА_3 . 
Поліцейський після перевірки документів почав стверджувати, що він їхав на мопеді без документів та знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Він заперечував та пояснював, що взагалі нікуди не їхав. Все це відбувалось в присутності свідків. Він просив показати відео, на якому він нібито їхав на мопеді, але ніякого відео не поліцейські не показали та поїхали. При цьому, працівник поліції протокол не складав та не пропонував нічого підписати. Жодних свідків не було запрошено. 
Проте, суд першої інстанції неуважно розглянув протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, зазначивши в постанові, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків, оскільки в протоколі ніякі свідки не вказані.
Також, в оскаржуваній постанові вказано, що його вина підтверджена відеозаписом, проте це свідчить лише про те, що судом цей відеозапис не переглянутий, оскільки ним підтверджуються вказані ним обставини.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом по справі, а матеріали справи не містять беззаперечних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про відкладення розгляду справи не надав, а тому, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, наявні підстави для здійснення апеляційного перегляду вказаної справи за відсутності останнього.
Перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню.
Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи справу відносно ОСОБА_1 послався на те, що останній повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Проте, погодитись з таким висновком суду не можливо, оскільки, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності начебто повідомлена про розгляд справи, призначеної на 29 жовтня 2021 року о 10:00 годині в Волноваському районному суді Донецької області. Однак, особистого підпису ОСОБА_1 в даному протоколі не має, що об`єктивно ставить під сумнів його сповіщення про час, дату та місце розгляду справи відносно нього.
Відповідно до супровідного листа, копія постанови від 29.10.2021 року направлена ОСОБА_1 09.11.2021 року, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин та повинен бути поновлений.
В роз`ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З постанови районного суду від 29 жовтня 2021 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України. 

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №153598, відеозапис. 

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган  чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні  та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого. 

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за порушення п.2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановлений законом спосіб.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153598 від 29 вересня 2021р. (а.с.4), відеозапис.
Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України  від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони  здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності зокрема може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153598 від 29 вересня 2021року вбачається, що в ньому не вказані свідки, не має їх письмових пояснень. 
Враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, проведено у відсутності двох свідків та протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським у відсутність двох свідків, тому він вважається недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог статі 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р.
За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
За таких обставин, постанову районного суду слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України, 
п о с т а н о в и л а :
клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Волноваського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2021року, щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. – скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й  оскарженню не підлягає. 

Суддя Донецького 
апеляційного суду       Свіягіна І.М.